Справа №295/6122/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.06.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання засудженого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, громадянина України про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, а саме з 09.05.2018р. по 09.09.2018р..

Засуджений в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.

Суд дослідивши матеріали особової справи вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 засуджений: 31.05.2018року Дарницьким районним судом м.Києва за ч.4 ст.407КК України на 3 роки позбавлення волі; 26.02.2019р. Переяслав-Хмельницьким районним судом Київської області за ч.4 ст.407, ч.4 ст.70КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Статтею 532 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та що судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховного Суду України набирають законної сили з моменту їх проголошення.

З матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м.Києва від 10.05.2018р. затриманий 09.05.2018року та йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.407КК України за який він був засуджений вироком Дарницького районного суду м.Києва від 31.05.2018р. Вирок від 31.05.2018р. набрав законної сили 02.07.2018р. Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000091 по якому він був засуджений за ч.4 ст.407КК України вироком Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від 26.02.2019р. не обирався.

Частина 5 ст.72КК України (в редакції Закону № 838 - VIII від 26.11.2015р.) не може бути застосована щодо засудженого ОСОБА_3 оскільки останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовувався в період з моменту затримання (09.05.2018р.), коли діяла норма ч.5 ст.72КК України в редакції Закону України №2046-УІІІ від 18.05.2017р., якою передбачено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

З огляду на зазначене клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1