печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Виноградів Закарпатської обл., громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , у вересні 2018 року, у невстановлений досудовим розслідування час, перебуваючи за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у мережі «Інтернет», знайшов оголошення з відповідним змістом та номером мобільного телефону, на який останній зателефонував. В телефонному режимі невстановлена особа, повідомила гр. ОСОБА_5 , що проходити медичну комісію для отримання медичної довідки встановленого зразка йому не потрібно, при цьому послуга із отримання відновленого посвідчення водія коштує 6000 грн., після чого надіслала на його мобільний номер «смс-повідомлення» з адресою електронної пошти, на яку останній повинен переслати фотокартку з власним зображенням, копії паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду виданих на його власне ім`я.

09.11.2018 року, за адресою: м. Київ, станція метро Харківська ОСОБА_5 , зустрівся з невстановленою слідством особою, яка передала останньому завідомо підроблене посвідчення водія видане територіальним сервісним центром НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 від 09.11.2018 № НОМЕР_2 , сплативши невстановленій особі і кошти в сумі 6000 тис. гривень, при цьому жодної медичної комісії та відповідних довідок встановленого зразка для відновлення втраченого водійського посвідчення останній не проходив та не отримував. Після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого офіційного документу, а саме посвідчення водія, яке видається "Регіональним сервісним центром МВС у м. Києві.

11.03.2019 року, приблизно о 08:15 год. ОСОБА_5 рухаючись по б-ру Дружби Народів у м. Києві на власному автомобілі марки «Audi A6» сірого кольору, номерні знаки « НОМЕР_3 », був зупинений працівниками поліції.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 09.11.2018 року, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що вказане посвідчення є підробленим, вирішив реалізувати свій злочинний умисел шляхом пред`явлення вказаного посвідчення, з метою підтвердження права керувати транспортним засобом, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Відповідно до отриманої відповіді з Регіонального сервісного центру у м. Києві МВС України від 21.03.2019 року за вх. № 31/26-4375А, посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23.11.2017 року, видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , територіальним сервісним центром № 0542 РСЦ МВС у Вінницькій обл., посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , територіальними сервісними центрами МВС (реєстраційно-екзаменаційними підрозділами) м. Києва не видавалось.

Дії ОСОБА_5 , які виразились у використанні завідомо підробленого документу органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України.

21.03.2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 358 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до злочинів невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати по даній справі відсутні.

Арешт майна скасувати.

Питання, щодо речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 21.03.2019 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн.

Арешт накладений на посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 від 09.11.2018 року № НОМЕР_2 скасувати.

Речові докази по справі, а саме: посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 від 09.11.2018 року № НОМЕР_2 , яке передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Печерського УП ГУНП у м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Київського апеляційного суду, через Печерський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1