У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 вересня 2019 року про відмову в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
засуджений ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття основного покарання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та зарахувати інший строк попереднього ув`язнення. Встановити початок та кінець строку відбування покарання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 зазначає, що ухвала Апеляційного суду Луганської області від 20.03.2018 р., а відповідно і вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 24.10.2017 р., набирає законної сили з моменту вручення йому копії судового рішення (11.04.2018 р.), у зв`язку із чим, вважає, що цей період також підлягає зарахуванню у строк відбування покарання.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

05.08.2019 р. до Снігурівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання в повному обсязі, а саме до часу прибуття до державної установи «Арбузинська виправна колонія (№ 83)».
ОСОБА_5 засуджений вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 24.10.2017 р. за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р., засудженому ОСОБА_5 , в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 08.08.2016 р. по 20.03.2018 р. (по день набрання вироком законної сили), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 20.03.2018 р. вирок суду залишено без змін.
Суд відмовив у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 , пославшись на те, що в рамках даного кримінального провадження засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, із застосуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України, а період перебування в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили, до прибуття для відбування покарання у виправну колонію, не є попереднім ув`язненням, а тому не підлягає зарахуванню відповідно Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р., зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно Прикінцевих положень, зазначений Закон застосовується до осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Із системного аналізу чинного кримінального процесуального законодавства вбачається, що якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 р. (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017 р., тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VIII від 18.05.2017 р., то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 532 КПК України, вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

З матеріалів кримінального провадження та матеріалів особової справи, вбачається, що ОСОБА_5 засуджений Новопсковським районним судом Луганської області 24.10.2017 р., на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р., в строк відбування покарання ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 08.08.2016 р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 20.03.2018 р. вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 24.10.2017 р. залишений без змін.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 , у даному кримінальному провадженні, обраний 08.08.2016 р., з цього часу ОСОБА_5 перебував під вартою, тобто судом першої інстанції вірно визначений час, з якого рахується строк попереднього ув`язнення, який підлягає зарахуванню у строк покарання, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
20.03.2018 р. вирок Новопсковського районного суду Луганської області набрав чинності, а тому час саме по 20.03.2018 р. підлягає зарахуванню, як строк попереднього ув`язнення, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За такого, судом першої інстанції вірно визначений час, з якого рахується строк попереднього ув`язнення, який підлягає зарахуванню у строк покарання, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.
Після набрання вироком чинності ОСОБА_5 знаходився в установі для попереднього ув`язнення державній установі «Старобільський слідчий ізолятор», як особа, засуджена до відбування покарання у виді позбавлення волі, та який, відповідно до статті 88 КВК України, переміщується під вартою з однієї установи виконання покарань (СІЗО) до іншої.
Враховуючи, що попереднє ув`язнення закінчується часом набрання вироком законної сили, у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи зі слідчого ізолятора до установи виконання покарань, не підлягає зарахуванню як строк попереднього ув`язнення, а відтак, підстав для зарахування вказаного періоду у строк покарання, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 вересня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3