Справа № 168/294/19
Провадження № 1-кп/168/32/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар с/з ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000020 про обвинувачення за частиною 2 статті 197-1 КК України,

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, несудимого,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він в 1991 році (точна дата досудовим розслідування не встановлена) в АДРЕСА_2 , маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, діючи всупереч вимогам статей 112, 116-126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію права на землю, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу їй у власність чи надання у користування земельної ділянки, та в порушення вимог пункту 5 «Правил охорони електричних мереж», затверджених Постановою Кабінету міністрів України №209 від 04 березня 1997 року, якими визначається, що охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхильного їх положення на відстань 2 метрів - до 1 кВ та 10 метрів до 20 кВ, самовільно зайняв земельну ділянку (розмістивши господарську споруду), орієнтовною площею 0,004 га, яка знаходиться на території Буцинської сільської ради, Волинської області під лінією електромережі № 13-04, 10 кВ в прогонах опор № 188-189 та відноситься до земель в охоронній зоні повітряних ліній електромережі.

Згідно з актом обстеження земельної ділянки управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 09 квітня 2019 року №145-ДК/62/АО/10/01-19 та актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 09 квітня 2019 року №145-ДК/150/АП/09/01-19, земельна ділянка орієнтовною площею 0,004 га, яка знаходиться на території Буцинської сільської ради Волинської області під лінією електромережі № 13-04, 10 кВ в прогонах опор № 188-189, відноситься до земель в охоронній зоні повітряних ліній електромережі та самовільно зайнята ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в самовільному зайнятті земельної ділянки в охоронній зоні, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, разом з тим заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Своє клопотання обґрунтував тим, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, не судимий, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, збитків та шкоди кримінальним правопорушенням не заподіяно та суспільно небезпечних наслідків не спричинено.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечила проти задоволення клопотання ОСОБА_4 щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям, відповідно до вимог, передбачених статтею 45 КК України та вважає, що існують усі законні підстави звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відповідальності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності підставне та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно зі статтею 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 8 статті 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 цієї статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Відповідно до частини 3 статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частинами 1, 3 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадках встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив злочин, який, відповідно до положень статті 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, визнав вину, розкаявся, шкоди суспільним інтересам не заподіяв.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє ту обставину, що він звільняється від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав і правові наслідки закриття кримінального провадження з вказаних підстав.

За таких обставин та відповідно до наведених норм процесуального закону, а також враховуючи, що обвинувачений вперше вчинив злочин, який є злочином невеликої тяжкості, визнав вину, розкаявся, шкоди суспільним інтересам не заподіяв, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України та закриття кримінального провадження.

Керуючись статтями 12, 45, 197-1 КК України, статтями 284, 286-288, 314, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000020 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі статті 45 КК України.

Кримінальне провадження №0000020 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною частиною 2 статті 197-1 КК України, закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1