Справа №463/2776/14-к
Провадження №1-кп/463/4/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9

у м. Львові
у відкритому судовому засіданні,
розглянувши об`єднане судове провадження по розгляду кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 07.12.2012, за №0000448 від 02.10.2015 року, за №0000188 від 30.03.2018 року, №0000397 від 25.06.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.209, ч.2 ст.209 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.209, ч.2 ст.209 Кримінального кодексу України.

Прокурор подала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, що застосований до обвинуваченої ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком 60 діб

Клопотання мотивує тим, що наявні докази вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватою, ОСОБА_7 загрожує тяжке покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна; вік та стан обвинуваченої ОСОБА_7 дозволяє застосування до неї запобіжного заходу, пов`язаного із обмеженням особистої свободи; обвинувачена, перебуваючи на волі, може ухилитись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як неодноразово не з`являлась в судове засідання без поважних причин, перебувала у розшуку; обвинувачена може впливати на свідків і потерпілих у провадженні, які у судових засіданнях наявного складу суду не допитані; розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями становить 16 035 882,31 грн. та обвинуваченою не вживаються заходи до відшкодування заподіяної шкоди; шахрайське заволодіння коштами потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відбувалось вже під час слухання кримінального провадження, що свідчить про те, що перебуваючи на волі, остання може вчиняти нові злочини. Оцінюючи особу обвинуваченої та вчинені нею кримінальні правопорушення, вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились і не відпали, оскільки розгляд кримінальних проваджень у суді по суті не закінчився, не допитано ряд потерпілих та свідків, не досліджені письмові докази, перебування обвинуваченою у розшуку, свідчить про порушення нею обов`язків визначених у попередніх ухвалах Личаківського районного суду м. Львова про застосування менш важких запобіжних заходів. З метою забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на неї процесуальних обов`язків, як обвинуваченої, щодо неї необхідно застосувати запобіжний захід виключно у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки застосування щодо неї більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Обвинувачена та захисник вважають клопотання прокурора необґрунтованим та безпідставним. Обвинувачена подала письмові заперечення, у яких вважає, що прокурор не навів доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вважає, що такі ґрунтуються виключно на його припущеннях. Так, запобіжний захід застосовано до неї з порушенням законодавства. Вона не з`являлася у судові засідання з поважних причин, т.я. перебувала на лікуванні і згодом без достатніх підстав була оголошена у розшук. На той час у неї закінчилася дія запобіжного заходу і тому вона мала право перебувати на всій території України. Окрім того, просить врахувати, що прокурором в обґрунтування клопотання наводяться одні і ті ж доводи. В той час, як ризики передбачені ст.177 КПК України доказами не підтверджені. Просить врахувати, що судом декілька разів безпідставно збільшено допустимий термін перебування під вартою та її було позбавлено права оскаржити ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, зазначає, що прокурором не наведено підстав для продовження запобіжного заходу, такі є недостовірними і незаконними, суд неодноразово зазначав одні і ті ж підстави. Доводи щодо можливого впливу на потерпілих жодними доказами не підтверджується, такі не заявляли про вплив на них, неодноразово давали покази під присягою. Натомість рішення Франківського районного суду підтверджує навість цивільно-правових відносин, які вона має намір виконувати. Вважає, що ризики істотно зменшилися, обвинувачена тривалий час перебуває під вартою, вважає, що до неї може бути застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник підтримав позицію обвинуваченої і вважає, що прокурором не наведено доказів існування ризиків того, що обвинувачена буде переховуватися від суду чи вчинятиме тиск на потерпілих. Просить врахувати тривалий термін перебування обвинуваченої під вартою та змінити їй запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

В провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває об`єднане судове провадження по розгляду кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 07.12.2012, за №0000448 від 02.10.2015 року, за №0000188 від 30.03.2018 року, №0000397 від 25.06.2018 року, за №0001333 від 17.05.2018 року, №0000577 від 30.10.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.209, ч.2 ст.209 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27.02.2018 року по вказаному вище провадженню щодо ОСОБА_7 змінено раніше обраний запобіжний захід та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави терміном шістдесят діб до 18.45 год. 27.02.2018 року. Ухвалами суду строк тримання під вартою неодноразово продовжувався, зокрема, востаннє ухвалою суду від 17 жовтня 2019 року, такий завершується 26.12.2019 року. Доводи обвинуваченої про те, що цей запобіжний захід їй обрано незаконно неодноразово досліджувався судом. Обставини невиконання нею своїх обов`язків як і залишення без дозволу суду постійного місця проживання та перебування у державному розшуку встановлені ухвалами суду.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішення питання продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом враховується, що ОСОБА_7 обвинувачується в межах декількох обвинувальних актів у скоєнні кримінальних правопорушень щодо заволодіння майном потерпілих шляхом шахрайства на суму, шо перевищує 16 млн. гривень, а також у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.209 КК України. У кримінальному провадженні судове слідство триває, у зв`язку із заміною обвинуваченою захисників, у судових засіданнях оголошувалися тривалі перерви для ознайомлення захисником із матеріалами справи. На даний час не допитано частину потерпілих, свідків, не досліджено письмових доказів.

Суд не погоджується із доводами захисту та обвинувачення про те, що підозра висунута їй необґрунтовано. У розумінні висновків Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182). Висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.209, ч.2 ст.209 Кримінального кодексу України, по яких їй вміняється заволодіння коштами потерпілих на суму 16 035 882,31 грн., обґрунтовується показаннями потерпілих, свідків, письмовими доказами, частково обставини отримання коштів від потерпілих визнаються самою обвинуваченою. В той же час на цій стадії суд не вправі робити висновки про доведеність вини обвинуваченої.

Суд погоджується із доводами прокурора про те, що існують ризики незаконного впливу обвинуваченої на потерпілих чи свідків, які по частині проваджень ще жодного разу не допитувалися і саме їх показання в силу вимог КПК України в судовому засіданні є доказом у справі. Суд також погоджується із доводами прокурора про те, що існує ризик того, що обвинувачена може продовжити протиправну діяльність, оскільки на існування такого ризику прокурор навела конкретні факти, зокрема те, що обвинувачена підозрюється у заволодінні коштами значної кількості громадян і в тому, що продовжувала вчиняла ці правопорушення після внесення відомостей до ЄРДР та скерування обвинувального акту до суду.

Також обґрунтованими є доводи прокурора про те, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи у цьому провадженні до неї вже двічі застосовувалися і вони не дали результату. На його існування вказує той факт, що до обвинуваченої в процесі розслідування вказаних проваджень ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.04.2014 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту. За клопотанням прокурора (а.с.141 т1.) у зв`язку із порушенням покладених на обвинувачену обов`язків та підозрою у вчиненні інших кримінальних правопорушень ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 01.10.2015 року обвинуваченій обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із сплатою застави. 16.11.2015 року за обвинувачену внесено заставу і відносно неї почав діяти запобіжний захід у виді застави. Разом з тим, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27.02.2018 року по вказаному вище провадженню щодо ОСОБА_7 змінено раніше обраний запобіжний захід у виді застави та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Ухвалою від 27.02.2018 року встановлено, що обвинувачена порушила обраний відносно неї запобіжний захід і визначені обов`язки, не прибула до суду і особисто не повідомила про причини неприбуття, за що на неї було накладено грошове стягнення. В послідуючому, вона уникала від суду і майже півтора року перебувала у державному розшуку.

При цьому суд враховує, що у п.79 Рішення по справі "Харченко проти України" (Заява N 40107/02) від 10 лютого 2011 року ЄСПЛ зазначив: суд нагадує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення у справі "Лабіта проти Італії" ( 980_009 ) (Labita v. Italy), [GC], N 26772/95, п. 153, ECHR 2000-IV).

З врахуванням наведених фактів, зокрема того, що обвинувачена порушувала покладені на неї обов`язки і умисно перешкоджала судовому провадженню, враховуючи значну кількість потерпілих, у заволодіння коштів у яких у цьому провадженні та інших вона обґрунтовано підозрюється, ризик продовження таких дій і переховування обвинуваченої від суду з метою уникнення відповідальності є обґрунтований, підтверджений фактичними обставинами справи і він продовжує існувати об`єктивно.

А тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є підставним і його слід задоволити.

З цих же підстав доводи обвинуваченої та захисника, про те, що обвинувачена буде виконувати свої процесуальні обов`язки при зміні запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт не є переконливими.

В той же час, дійсно, з врахуванням часу перебування обвинуваченої під вартою, тривалого розгляду провадження з об`єктивних причин, а також допиту певної частини потерпілих, ризики передбачені ст.177 КПК України змінилися та зменшилися. З врахуванням цих обставин, суд погоджується встановити ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід, оскільки злочини, у скоєнні яких вона підозрюється не належать до насильницьких.

При визначенні розміру застави суд враховує тяжкість скоєного, значну кількість потерпілих у провадженні і заявлення ними позовів на суму понад 11млн.грн. лише в частині відшкодування завданих прямих збитків. А тому враховуючи те, що розмір застави, який був обраний раніше не зупинив ОСОБА_7 від ухилення виконання процесуальних обов`язків, суд вважає, що розмір застави у 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб також не забезпечить виконання нею процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, як виключний випадок враховуючи те, що оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжких та особливо тяжких злочинів, а також враховуючи розмір заявлених цивільних позовів, і того, що обвинувачена визнає факт отримання більшої частини коштів від потерпілих як позичку, а тому достатнім у провадженні буде розмір застави 4 758 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 10 001 316 гривень. .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

клопотання прокурора задоволити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на два місяці починаючи з 18.45 год. 26.12.2019 року по 18.45 год. 26.02.2020 року.
Визначити обвинуваченій ОСОБА_7 заставу в розмірі 4 758 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 10 001 316 гривень.
У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_7 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_7 покладаються такі обов`язки:
- прибувати до суду, (а у випадках передбачених КПК України) до слідчого, прокурора за першою вимогою;

- не відлучатися за межі міста Львова без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, їх представниками свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали суду, в тому числі в частині носіння електронного засобу контролю покласти на Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченій та скерувати Львівській установі виконання покарань (№19) Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області для відома.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3