Єдиний унікальний номер 205/6772/19
Єдиний унікальний № 205/6772/19
Провадження №1-кс/205/1996/19
УХВАЛА

20 серпня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_3 про зобов`язання доставити ОСОБА_4 для з`ясування підстав позбавлення його волі,

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2019 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшлазазначена заява, в якому ОСОБА_3 просив зобов`язати ДУ «Дніпровську виправну колонію № 89» доставити ОСОБА_4 для з`ясування підстав позбавлення його волі.

ОСОБА_3 письмово просив заяву задовольнити.

ОСОБА_4 та його захисник просили заяву задовольнити.

Перевіривши доводи заяви та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Вироком судової колегії у кримінальних справах Дніпропетровського обласного суду від 12 червня 2001 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених за п. п. «а», «г», «е», «з» ст. 93, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ч. 1 ст. 222 КК України (в редакції 1960 року) та відповідно до ч. 1 ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є особистою власністю, із відбуттям призначеного покарання в тюрмі суворого режиму.
Ухвалою колегії суддів палати Верховного Суду України з кримінальних справ від 15.01.2002 року дії ОСОБА_4 перекваліфіковано зі ст. 142 ч. 3 КК України 1960р. на ч. 3 ст. 187 КК України 2001р., зі ст. 193 ч. 3 КК України 1960р. на ч. 3 ст. 357 КК України 2001р., зі ст. 222 ч. 1 КК України 1960р. на ч. 1 ст. 263 КК України 2001р., виключено зі ст. 140 ч. 2 КК України 1960р. рішення суду про конфіскацію майна засудженого. За сукупністю злочинів передбачених ст. 93 п. п. «а», «г», «е», «з» КК України 1960, ст. ст. 187 ч. 3, 263 ч. 1, 185 ч. 3 КК України 2001р. та ст. 140 ч. 2 КК України 1960р., остаточно визначено ОСОБА_4 довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Відповідно до ч. 2ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Згідно ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Тобто дана норма розповсюджуються на осіб, які затримані та утримуються під вартою без рішення суду до набуття ними статусу обвинувачених та засуджених.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 утримується в Державній установі «Дніпровська виправна колонія № 89» на підставі судового рішення вироку Дніпропетровського обласного суду від 12 червня 2001 року, який змінено ухвалою Верховного Суду України від 15 січня 2002 року, та який набрав законної сили, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.
На підставі викладеного і керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про зобов`язання доставити ОСОБА_4 для з`ясування підстав позбавлення його волі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1