Провадження № 1-кп/742/209/19
Єдиний унікальний № 742/1613/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2019 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, що внесені до ЄРДР за № 0001975 від 28.11.2018 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
27.11.2018 року, близько 18 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 та її подругою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, вчинив сварку із ОСОБА_5 , в ході якої наніс останній один удар по обличчю в область лівого боку, після чого звалив її з ніг і сів на неї та почав наносити удари руками та ногами по всьому тілу та по обличчю, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді перелому 10-го ребра зліва по лопатковій лінії з синцем в ділянці грудної клітки зліва по лопатковій лінії з ліва на рівні 10-го ребра, що згідно висновку судово-медичної експертизи №421 від 02.01.2019 року відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня, та тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці грудної клітки з права по задньо-пахвовій ліні на рівні 6-го ребра, синців обличчя зліва, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 421 від 02.01.2019 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, 08.04.2019, близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, вчинив сварку із ОСОБА_5 , в ході якої наніс останній один удар кулаком в область голови та один удар долонею по обличчю в лівий бік, після отримання яких ОСОБА_5 впала, а ОСОБА_3 продовжував наносити удари руками та ногами по лівому плечу та по грудній клітині потерпілої, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 10-го ребра зліва з синцем в лівій підлопатковій ділянці, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 86 від 24.04.2019 року відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я, та три синці на передній поверхні грудної клітки, по одному синцю в ділянці лівого плечового суглобу та на лівому плечі, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 86 від 24.04.2019 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, не визнав та надав показання, що 27.11.2018 року, близько 18 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 . В подальшому він наніс їй лише один удар долонею руки по обличчю, після чого потерпіла одразу вийшла з будинку. Нанесення потерпілій удару був зумовлений припиненням її нападу з ножем на нього та перебування в стані необхідної оборони. Обвинувачений категорично заперечив як факт її падіння на підлогу, так і нанесення їй ряду ударів руками та ногами по обличчю і тілу. Обвинувачення в частині нанесення 08.04.2019 року ОСОБА_5 тілесних ушкоджень взагалі не визнав, посилаючись на перебування останньої в стані алкогольного сп`яніння та отримання нею травм виключно від падіння з висоти власного зросту.

Суд, дослідивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, розглянувши наявні докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за можливе прийняття обвинувального вироку у справі.

Аналізуючи всі показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд приходить до висновку, що всі вони хоча й містять заперечення завдання потерпілій ОСОБА_5 умисного середньої тяжкості тілесних ушкоджень, проте не дозволяють суду взяти їх за основу правдивого пояснення ним подій, оскільки, спростовуються матеріалами справи та встановленими в судовому засіданні фактичними обставинам.

Більш того, не зважаючи на заперечення ОСОБА_3 вини в пред`явленому обвинуваченні, з усіх наданих суду доказів, у тому числі і показань обвинуваченого, отриманих в ході судового слідства, беззастережно слідує, що обставини скоєння ним злочину достовірно встановлені судом та підтверджуються показаннями свідка, іншими, нижче зазначеними, перевіреними в судовому засіданні письмовими доказами.

Суд, на виконання вимог ст.22 КПК України, забезпечив сторонам змагальність процесу та свободу в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, створив їм відповідні умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків. Проте, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так, будучи допитаною в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , надала показання, що обвинувачений ОСОБА_3 , на ґрунті неприязних відносин, систематично застосовує відносно неї фізично насильство, яке проявляється в періодичному завданні її тілесних ушкоджень. Потерпіла підтвердила факт завдання їй обвинуваченим 27.11.2018 року та 08.04.2019 року, за місцем постійного проживання, численних ударів руками та ногами в різні частини тіла. ОСОБА_5 зазначила, що протиправні дії обвинуваченим вчинялись в присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , яка може підтвердити обставини, що передували її побиттю, а також власне і сам перебіг конфліктів. Потерпіла заперечила будь-які напади зі своєї сторони на обвинуваченого, наполягала на призначенні реальної міри покарання.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_6 , в присутності законних представників, надала показання, що обвинувачений систематично спричиняє ОСОБА_5 тілесні ушкодження, наносячи їй безпричинно удари в різні частини тіла. Свідок підтвердила, що була безпосереднім очевидцем завдання 27.11.2018 року та 08.04.2019 року ОСОБА_3 ряду ударів руками та ногами по потерпілій, заперечивши отримання останньою тілесних ушкоджень від падіння з висоти власного зросту, а також ініціювання з її сторони до обвинуваченого будь-яких конфліктів.

В судовому засіданні встановлено, що 27.11.2018 року та 09.04.2019 року до чергової частини Прилуцького ВП ГУНП надходили заяви ОСОБА_5 про нанесення їй обвинуваченим ОСОБА_3 за місцем проживання тілесних ушкоджень. Вказані обставини стали підставою для внесення 28.11.2018 року відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування СВ Прилуцьким ВП ГУНП за ознаками кримінального правопорушення, що передбачені ч.1 ст.122 КК України.
Як вбачається з висновку експерта № 421 від 03.12.2018 року, при судово-медичній експертизі ОСОБА_7 було виявлено перелом 10-го ребра зліва по лопатковій лінії з синцем в ділянці грудної клітки зліва по лопатковій лінії з ліва на рівні 10-го ребра, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня та тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці грудної клітки з права по задньо-пахвовій ліні на рівні 6-го ребра, синців обличчя зліва, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Характер вище вказаних тілесних ушкоджень свідчить про можливість їх виникнення в тому числі як руки, так і ноги сторонньої особи і не могли утворитись в результаті падіння на площині.
Як вбачається з висновку експерта № 86 від 10.04.2019 року, при судово-медичній експертизі ОСОБА_7 було виявлено закритий перелом 10-го ребра зліва з синцем в лівій підлопатковій ділянці, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я, та три синці на передній поверхні грудної клітки, по одному синцю в ділянці лівого плечового суглобу та на лівому плечі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Характер, кількість та локалізація ушкоджень в різних анатомічних ділянках, виявлених у ОСОБА_5 виключають можливість їх утворення в результаті падіння на площину з положення «стоячи» і могли утворитись в результаті ударних дій тупих предметів, не виключено «рук (кулаків)», що підтверджується характером ушкоджень.
Згідно протоколів проведення слідчих експериментів від 11.04.2019 року, потерпіла ОСОБА_5 ретельно показала перебіг подій, що передували її побиттю ОСОБА_3 27.11.2018 року та 08.04.2019 року, деталізувала взаємовідносини та просторове розміщення з обвинуваченим в момент нанесення ним ударів. Суд звертає увагу, що потерпілою в судовому засіданні були надані аналогічні показання тим показанням, що були попередньо надані нею і під час слідчого експерименту щодо обставин проведення якого жодних заперечень чи скарг зі сторони обвинуваченого не надходило. Окрім того, показання свідка ОСОБА_6 також узгоджується як з показаннями потерпілої, так і результатами проведення слідчих експериментів.

Під час судового розгляду, з огляду на показання ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 , отримані беззаперечні дані щодо наявності неприязних стосунків у обвинуваченого відносно колишньої дружини, що власне і стали передумовою нанесення останнім численних тілесних ушкоджень та є підтвердженням умисної спрямованості його дій. Факт усвідомлення обвинуваченим суспільно-небезпечного характеру своїх дій та бажання їх настання посилюється його поведінкою під час нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, а також їх кількістю та локалізацією.

Підстав для обмови обвинуваченого ОСОБА_3 як потерпілою, так і допитаною в судовому засіданні свідком не встановлено. Жодних спростувань з цього приводу обвинуваченим не надано.

Суд, аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілої, в тому числі і надані ними під час слідчих експериментів, а також показання свідка, з урахуванням висновків судово-медичних експертиз, а також інших досліджених письмових доказів, приходить до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину та покладає їх в основу обвинувального вироку. Сукупність досліджених доказів, які узгоджуються між собою та не викликають жодних сумнівів з підстав їх достовірності об`єктивно підтверджують про нанесення 27.11.2018 року та 08.04.2019 року саме обвинуваченим численних тілесних ушкоджень колишній дружині ОСОБА_5 .

Показання обвинуваченого щодо перебування його в стані самооборони в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли і, на думку суду, вони зумовлені спробою уникнути кримінальної відповідальності.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а відтак його дії кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України.
Обговорюючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також весь комплекс завданих тілесних ушкоджень, загально-соціальні дані обвинуваченого: вік, освіту та задовільний стан здоров`я, сімейний стан, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, відсутність даних про суспільно-корисну зайнятість та притягнення до адміністративної відповідальності, формально-позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність даних про перебування обвинуваченого на обліку в лікаря-нарколога та лікаря психіатра, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та наявність обставин, що його обтяжують - вчинення злочину щодо колишнього подружжя, зміст досудової доповіді в частині високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високого ризику небезпеки для суспільства, позицію прокурора та думку потерпілої, та зваживши на всі фактори в їх сукупності приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів буде призначення йому покарання в межах санкції частини статті у виді обмеження волі.

Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за неможливе виправлення ОСОБА_3 в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак застосування до нього процедури звільнення від відбування покарання з випробуванням є недоцільним.
Керуючись ст.ст.370,373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбачених ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

Строк початку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 діб з дня проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Прилуцького
міськрайонного суду ОСОБА_1