КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року, -

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт, на земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, що належить ПАТ "Обухівське" на підставі Державного Акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996 р., виданого Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 284, Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003262 від 13.02.1996 р., виданого Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних архівів на право постійного користування землею за № 1 та відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003264 от 19.02.1996 р. видано Обухівською міською радою Обухівського районну Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26 радгоспу-комбінату Обухівський, а також земельні ділянки, що розташовані в межах земель визначених державними актами на права постійного користування землею радгоспу-комбінату "Обухівський" серіъ ІІ-КВ № 003262 от 13.02.1996 р., серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996, серії ІІ-КВ № 003264 від 19.02.1996, перелік та ідентифікуючі ознаки яких наведено в клопотанні сторони обвинувачення; із встановленням для ПАТ "Обухівське" (код 00857284), Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів та у галузі земельних відносин та його територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, для інших власників та користувачів земельних ділянок, у тому числі для ТОВ "Роза-Л" () заборони на відчуження та розпорядження зазначеними вище земельними ділянками.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року в частині арешту майна, належного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про арешт майна вказаних осіб відмовити.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що висновок слідчого судді про відповідність арештованого майна ознакам речового доказу помилковий, а тому відсутні підстави для арешту майна.
Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт розгляд клопотання проводився без виклику власників майна, про факт арешту майна стало відомо лише 19.10.2019 року.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання сторони обвинувачення про арешт майна відбувся без повідомлення власників майна або їх представників, а копія оскаржуваного рішення отримана лише 19 жовтня 2019 року, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджуються з доводами апелянта про своєчасність оскарження ухвали слідчого судді.

Як вбачається з наданих матеріалів судового провадження, прокуратурою Київської області здійснюється нагляд за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000568 від 01.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

12.09.2019 року прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, що належить ПАТ "Обухівське" на підставі Державного Акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996 р., виданого Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 284, Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003262 від 13.02.1996 р., виданого Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних архівів на право постійного користування землею за № 1 та відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003264 от 19.02.1996 р. видано Обухівською міською радою Обухівського районну Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26 радгоспу-комбінату Обухівський, а також земельні ділянки, що розташовані в межах земель визначених державними актами на права постійного користування землею радгоспу-комбінату "Обухівський" серіъ ІІ-КВ № 003262 от 13.02.1996 р., серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996, серії ІІ-КВ № 003264 від 19.02.1996, перелік та ідентифікуючі ознаки яких наведено в клопотанні сторони обвинувачення, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2019 року клопотання прокурора задоволено.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки представником власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_6 в частині накладення арешту на майно вказаних осіб, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги зазначеної особи, а щодо інших осіб, на майно яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на це майно колегією суддів не вирішується.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної

особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Доводи клопотання та додані до нього матеріали містять достатньо даних, які вказують на ті обставини, що вказані земельні ділянки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій чи набуті кримінально протиправним шляхом, а відтак можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

Посилання апеляційної скарги про невідповідність зазначеного вище майна ознакам речового доказу, на думку колегії суддів, необґрунтовані та спростовуються наданим матеріалами справи.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані прокурором матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт, на земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, що належить ПАТ "Обухівське" на підставі Державного Акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996 р., виданого Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 284, Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003262 від 13.02.1996 р., виданого Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних архівів на право постійного користування землею за № 1 та відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003264 от 19.02.1996 р. видано обухівською міською радою Обухівського районну Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26 радгоспу-комбінату Обухівський, а також земельні ділянки, що розташовані в межах земель визначених державними актами на права постійного користування землею радгоспу-комбінату "Обухівський" серіъ ІІ-КВ № 003262 от 13.02.1996 р., серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996, серії ІІ-КВ № 003264 від 19.02.1996, перелік та ідентифікуючі ознаки яких наведено в клопотанні сторони обвинувачення; із встановленням для ПАТ "Обухівське" (код 00857284), Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів та у галузі земельних відносин та його територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, для інших власників та користувачів земельних ділянок, у тому числі для ТОВ "Роза-Л" () заборони на відчуження та розпорядження зазначеними вище земельними ділянками, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6166/2019 Категорія ст.170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_12
Доповідач: ОСОБА_1