УХВАЛА
Іменем України

04.12.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі скаргу представника потерпілого Приватного Акціонерного Товариства «Вібросепаратор» на постанову про відмову у задоволенні клопотання від 14.11.2019 року, зобов`язання виконати певні дії,-

встановив:

Представник потерпілого Приватного Акціонерного Товариства «Вібросепаратор» 28.11.2019 року звернувся до суду з вказаною скаргою, посилаючись на те, що у провадженні СВ ЖВП Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження № 0002224, внесене до ЄРДР 01.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ч.1 ст. 190 КК України.
Процесуальним керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Житомирської місцевою прокуратурою.
Відповідно до вимог ст. 55 КПК України, ПРАТ «Вібросепаратор», в особі Генерального директора ОСОБА_3 , визнане потерпілим у кримінальному провадженні.
На обґрунтування доводів скарги зазначає, що 14.11.2019 року звернувся до слідчого СВ ЖВП Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, яке на праві власності належить ТОВ «Бот Тех» за адресою: м. Житомир, вул. Сергія Параджанова 93. Постановою слідчого СВ ЖВП Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 від 28.11.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання скаржника, як потерпілого, у зв`язку з тим, що проводяться необхідні слідчі дії, по результатах яких буде вирішено вищевказане. Вважає дану постанову невмотивованою та незаконною, у зв`язку з чим просить скасувати та накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві власності належить ТОВ «Бот Тех» за адресою: м. Житомир, вул. Сергія Параджанова 93.
У судове засідання скаржник не з`явився, надіслав заяву про розгляд скарги в його відсутність, скаргу підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ній.
Слідчий Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, будучи належним чином повідомленим про розгляд скарги, не з`явився, про поважні причини неявки, визначені ст. 138 КПК України, не повідомив, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, вважає за можливе провести розгляд скарги у його відсутність.
Слідчий суддя, дослідивши письмові матеріали скарги, дійшов до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Частиною 1 статті 303 КПК України визначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.
Так на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Крім того, заявник обрав такий спосіб захисту порушеного права, який не відповідає вимогам ст. 307 КПК України, в якій визначено вичерпний перелік рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарги.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Вимогами п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
У відповідності із ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Частиною 2 статті 9 КПК України на слідчого та прокурора покладений обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Окрім цього, на слідчого та прокурора покладений обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені статтею 91 цього Кодексу (ч. 1 ст. 92 КПК України).
З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів..
Прокурор, слідчий бездіяльність якого оскаржується, тобто як учасник процесу у даному провадженні, будучи вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, правом на надання належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 84-86 КПК України, які б в той чи інший спосіб спростовували або ж підтверджували доводи особи, що подала скаргу, не скористався.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.
Частиною 5 статті 40 КПК України регламентовано, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слід зазначити, що слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Разом з тим, нормами КПК України не передбачено право слідчого судді надавати вказівку прокурору на здійснення процесуальній діяльності, оскільки останній може лише зобов`язати суб`єкт оскарження вчинити певну дію, а саме розглянути звернення та постановити процесуальне рішення.
Частиною 2 ст. 220 КПК України передбачено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Постановою слідчого СВ ЖВП Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 від 28.11.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання скаржника, як потерпілого, у зв`язку з тим, що підстав для накладення арешту не вбачається, оскільки проводяться необхідні слідчі дії, по результатах яких буде вирішено вищевказане клопотання. Однак, такий висновок слідчого є невмотивованим та необґрунтованим. По змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим теоретично переписано зміст ст. ст. 55, 220 КПК України Натомість, абсолютно не досліджені обставини кримінального провадження, не дана оцінка доказів, що надавалися сторонами кримінального провадження, в тому числі, і скаржником.
За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 1-3, 7-12, 84-86, 91-94, 110, 220, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника потерпілого Приватного Акціонерного Товариства «Вібросепаратор» на постанову про відмову у задоволенні клопотання від 14.11.2019 року задовольнити частково.
Скасувати постанову від 28.11.2019 року слідчого СВ ЖВП Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 від 28.11.2019 року про відмову в задоволенні клопотання.
Зобов`язати слідчого СВ Житомирського Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання представника потерпілого Приватного Акціонерного Товариства «Вібросепаратор» від 14.11.2019 року про накладення арешту на нерухоме майно, яке на праві власності належить ТОВ «Бот Тех» за адресою: м. Житомир, вул. Сергія Параджанова 93 та прийняти по ньому відповідне процесуальне вмотивоване та обґрунтоване рішення.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Cлідчий суддя ОСОБА_1