Справа № 308/4092/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження №11-сс/4806/400/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2019.

Цією ухвалою слідчого судді залишено без розгляду скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 09.04.2019.

Слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судові засідання, призначені на 03.05.2019, 23.05.2019 та 05.07.2019 ОСОБА_5 не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Вказуючи на обов`язкову участь особи, яка подала скаргу у її розгляді, диспозитивність кримінального провадження та, посилаючись на викладену в розділі 7 Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», а також практику Європейського суду з прав людини щодо недопустимості зволікання у розгляді справ та регулювання з боку держави права на доступ до суду, прийшов до висновку про наявність підстав для залишення скарги без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 05.07.2019 - скасувати, постановити нову, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчим суддею оскаржувану ухвалу всупереч вимогам кримінального процесуального закону постановлено без її виклику, чим позбавлено можливості надати докази про бездіяльність органу досудового розслідування. Також вказує, що слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, оскільки не дослідив зазначені нею у скарзі факти, що суперечить положенням ст.ст.3, 55 Конституції України, ст.ст.9, 303 КПК України та практиці Європейського суду з прав людини.

-2-

В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_5 , наводячи аналогічні апеляційній скарзі твердження, ставить питання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 05.07.2019, як такого, що пропущений з поважних причин, витребування з Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області копії протоколу від 09.04.2019 про прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення та матеріалів судової справи за її скаргою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї , колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження, виходячи зі змісту ч.3 ст.395 КПК України, ОСОБА_5 не порушений, а її апеляційна скарга з доповненнями підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч.3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки матеріали судового провадження не містять даних про те, що виклик в судове засідання особи, яка оскаржує ухвалу слідчого судді, ОСОБА_5 отримала особисто, натомість згідно особистого запису ОСОБА_5 на обкладинці справи про отримання копії ухвали слідчого судді 18.07.2019, колегія суддів вважає апеляційну скаргу ОСОБА_5 такою, що подана в межах строку, передбаченого ст. 395 КПК України для оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.
Відповідно до п.18 ст.3, ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
Проте оспорювана ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2019 не відповідає наведеним законодавчим приписам.

Так, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 2 червня 2016 року).

Наведені правові норми мають своє відображення у пунктах 1, 2, 17 ч. 1 ст.7 КПК, де зазначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Законність і обґрунтованість рішень слідчого судді, прийнятих на досудовому розслідуванні, може бути забезпечено можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Тому передбачене главою 26 КПК України право на оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування є важливою гарантією забезпечення захисту прав та законних інтересів учасників кримінального провадження й процесуальним інструментом виправлення судової помилки на цьому етапі кримінального провадження і відповідає його завданням, передбаченим ст. 2 цього Кодексу.

-3-

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, викладено в частинах 1, 2 ст. 309 КПК. Це ухвали, які стосуються обмеження свободи та особистої недоторканності, арешту майна, тимчасового доступу до певних речей і документів, відсторонення від посади, а також ухвали про відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування, про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження у ній.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК інші ухвали слідчого судді, крім зазначених у цій статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді законність останніх підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.
Згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2019 скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області була залишена без розгляду.

Відповідно до резолютивної частини вказаної ухвали, така апеляційному оскарженню не підлягає.

Проте, апеляційний суд приймає до уваги, що положення ч. 4 ст. 399 КПК стосуються процедури відкриття апеляційного провадження чи відмови у його відкритті за скаргами на рішення, визначені у ст. 309 вказаного Кодексу, тобто на рішення слідчого судді, які він має право приймати відповідно до закону.

Натомість, за матеріалами судового провадження слідчий суддя, всупереч ч. 2 ст.307 КПК України залишив скаргу ОСОБА_5 без розгляду, тобто прийняв рішення, яке не передбачено кримінальним процесуальним законом. З огляду на це хоча ст. 309 КПК і не встановлює можливості оскарження такої ухвали, суд апеляційної інстанції при апеляційному розгляді керується ст. 9 цього Кодексу та виходить із загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст. 7 КПК.

Наведена позиція колегії суддів узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, відображеним у постанові від 23.05.2018 (справа № 13-16сво18).
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її захисника, представника тощо.

Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_5 присутньою в судовому засіданні під час розгляду її скарги не була, відсутні і дані щодо належного отримання нею повідомлення про час та день розгляду скарги в суді першої інстанції.

При цьому висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_5 належним чином повідомлена про час і місце розгляду скарги та про причини свого неодноразового неприбуття не повідомила, є безпідставним, так як підтвердження вручення ОСОБА_5 повістки про судовий виклик в матеріалах провадження відсутні. Більш того, скаржник ОСОБА_5 у скарзі поданій до суду висловлювала бажання бути присутньою під час її розгляду.

Посилання слідчого судді на принцип диспозитивності та викладену в розділі 7 Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» позицію, а також практику Європейського суду з прав людини щодо недопустимості зволікання у розгляді справ та регулювання з боку держави права на доступ до суду, як

-4-

на підставу залишення скарги без розгляду, не грунтується на вимогах закону, суперечить їм та нівелює його обов`язок, передбачений ст.3 КПК України щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, в тому числі, забезпеченні доступу до правосуддя, з послідуючим прийняттям одного з рішень, передбачених в ст.307 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя розглянув скаргу ОСОБА_5 без дотримання вимог ст.ст. 307, 318 380 КПК України та всупереч вимог ч.3 ст.306 КПК України без участі особи, яка подала скаргу, що є істотним порушенням прав заявника, оскільки залишаючи без розгляду подану ОСОБА_6 скаргу за вищенаведених обставин, слідчий суддя не врахував положення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у частині права на справедливий судовий розгляд справи; ст. 21 КПК України щодо доступу особи до правосуддя; ст. 24 КПК України щодо права, що регламентує можливість оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про залишення без розгляду скарги ОСОБА_5 не відповідає вимогам процесуального закону, а тому підлягає скасуванню, а матеріали за скаргою - направленню до суду на новий розгляд, під час якого слід урахувати наведене й ухвалити рішення, яке відповідає ст. 370 цього Кодексу.

Керуючисьст.ст. 404, 407, 412, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2019 про залишення без розгляду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - скасувати, призначити новий розгляд провадження за скаргою ОСОБА_5 в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: