Справа №766/1458/16-к
н/п 1-кп/766/1371/19
УХВАЛА
26 вересня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області колегією суддів у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
перекладача: ОСОБА_8

під час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 26.02.2016 року за №0000819, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Дніпропетровськ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,-

встановив:
На даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження.

До обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В порядку ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового засідання судом було поставлено питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки даний строк спливає 07.10.2019 року, проте до цієї дати розгляд справи з об`єктивних причин закінчити неможливо.

Прокурор висловив думку про необхідність продовжити тримання обвинуваченого під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились, а також тяжкістю злочину, який йому інкримінується.

Захисник заперечив проти продовження тримання обвинуваченого під вартою та вважав за можливе змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на інший, менш суворий.

Крім того, захисник заявив клопотання про встановлення строку подачі до суду доказів стороною обвинувачення, посилаючись на те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 перебуває в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області з 2016 року та станом на сьогоднішній день стороною обвинувачення не було надано суду всіх заявлених стороною обвинувачення доказів, зокрема стороною обвинувачення не забезпечено явку свідків для допиту їх у судовому засіданні, що неодноразово призводило до відкладення судового розгляду.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшла висновку про необхідність продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою виходячи з такого.

За матеріалами справи ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
З огляду на положення ч. 3 ст. 199 КПК України, колегія суддів враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду, а також впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, з огляду на те, що ці особи на даний час у судовому засіданні не допитані.

Крім того, при вирішенні зазначеного питання суд бере до уваги у сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим (тільки у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі), характеризуючі дані про його особу (його вік, сімейний стан, те, що обвинувачений на час взяття його під варту працевлаштованим не був, а отже не мав законного джерела доходу, є особою раніше неодноразово судимою, в тому числі за аналогічний злочин, що свідчить про його негативну репутацію, у справі відсутні дані про те, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає перебуванню ним у місці попереднього ув`язнення).
З огляду на наведене, оцінивши у сукупності наведені обставини, суд не знаходить не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу на менш суворий і з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, вважає доцільним, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити його застосування в межах строку, визначеного законом, - по 25 листопада 2019 року.
Крім того, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника про встановлення строку подачі до суду доказів стороною обвинувачення для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог кримінального процесуального закону щодо розумного строку розгляду справи виходячи з такого.
Розумність строків є засадою кримінального провадження (п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України). Вимоги про дотримання розумних строків провадження також закріплені в окремій ст. 28 КПК України.
Дотримання розумного строку розгляду провадження є елементом справедливого судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та правової визначеності.

У п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 року у справі «Вергельський проти України» зазначено, що розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів. При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13.07.1983року у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06.09.2005р. у справі «Павлюлінець проти України»).
При вирішені зазначеного клопотання захисника, суд виходить з того, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 перебуває на розгляді у Херсонському міському суді Херсонської області з 02.07.2016 року, тобто тривалий час. Стороною обвинувачення заявлено про допит семи свідків, явку жодного з яких на даний час до суду не забезпечено, що свідчить про невиконання стороною обвинувачення вимог ч. 3 ст. 23 КПК України та перешкоджає розгляду кримінального провадження у розумні строки у розумінні положень ст. 28 КПК України.
З огляду на наведене, враховуючи положення ч. 1 ст. 114 КПК України, суд вважає за доцільне для забезпечення виконання стороною обвинувачення вимог щодо розумного строку розгляду кримінального провадження встановити прокурору строк для подачі до суду доказів у вказаному кримінальному провадженні, в тому числі для забезпечення присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на їх допит, до 21 листопада 2019 року.
Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178, 199, 331, 369, 376 КПК України, суд, -

постановив:
Строк тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою продовжити по 25 листопада 2019 року включно.
Клопотання захисника про встановлення строку подачі до суду доказів стороною обвинувачення задовольнити.

Встановити строк подачі до суду доказів стороною обвинувачення у кримінальному проваджені, відомості про яке внесено до ЄРДР 26.02.2016 року за №0000819 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, до 21 листопада 2019 року

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Північна виправна колонія(№90)» для виконання в частині забезпечення тримання обвинуваченого в місці попереднього ув`язнення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3