Справа№ 347/893/18
Судове провадження № 1-кп/340/11/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Верховина Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2017 за №0000465, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Кути, Косівського району, Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

стороною обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 20.12.2017, приблизно о 12 год. 30 хв., під час несення служби по охороні громадського порядку в місті Косів по вулиці Шашкевича, Івано-Франківської області працівниками сектору реагування патрульної поліції Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області був зупинений легковий автомобіль марки Volkswagen-VW D3 Passat на іноземній реєстрації з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя села Старі Кути, Косівського району, Івано-Франківської області, який на час керування транспортним засобом перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час проведення візуального огляду згаданого транспортного засобу працівниками сектору реагування патрульної поліції Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області в салоні автомобіля був виявлений предмет, схожий на кинджал, який перебував у пластмасовому футлярі чорного кольору. При цьому, ОСОБА_5 знав про те, що зазначений предмет є холодною зброєю, розумів небезпечні властивості таких предметів та протиправність своїх дій, пов`язаних із незаконним поводженням із такими предметами. Вказаний предмет ОСОБА_5 , умисно, без передбаченого законом дозволу, придбав при невстановлених обставинах. В подальшому даний ніж, який являється холодною зброєю, без передбаченого законом дозволу зберігав у автомобілі марки Volkswagen-VW D3 Passat на іноземній реєстрації з номерним знаком НОМЕР_1 , після чого, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій незаконно перевозив у салоні автомобіля, який перебував у його користуванні, ніж який є холодною зброєю колючо-ріжучої дії мисливським ножем загального призначення виготовленим промисловим способом по типу армійських ножів Glock моделі FM 81 збройних сил Австрії. Таким чином вважає, що своїми умисними діями, які виразилися у незаконному поводженні з холодною зброєю, тобто у придбанні, носінні, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України заперечив. Суду показав, що 20.12.2017 між 12 та 13 год. він разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 їхали автомобілем марки Фольксваген Пасат з м. Косова в сторону с. Смодне, Косівського району. При цьому, вказав, що дійсно зі згоди ОСОБА_9 він взяв у користування автомобіль 3-4 дні перед подіями для збору допомоги для учасників АТО. Однак, цього дня керував транспортним засобом ОСОБА_10 , а він сидів позаду нього. Однак, по дорозі їх автомобіль заглушився, і він сім за кермо та спробував його завести. В цей момент, дорогу автомобіля перегородив мікроавтобус Мерседецс-Спрінтер, з якого вийшли ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , а потім під`їхали працівники поліції на службовому автомобілі. ОСОБА_11 і ОСОБА_12 ствердили працівникам поліції, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, після чого його доставили в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому зазначив, що він відмовлявся їхати на медичний огляд, але приїхало багато працівників поліції і його вимусили поїхати. В медичному закладі він пробув біля двох годин, але відмовився проходити медичний огляд на стан сп`яніння, оскільки вважав неправомірними дії працівників поліції, які чинили на нього тиск. Звідти його також везли працівники поліції у своєму автомобілі, але доставили його до райвідділу поліції, куди на той час уже був переміщений автомобіль Фольксваген. В момент, коли він під`їхав та побачив автомобіль, за його кермом сидів працівник поліції та заїжджав ним на територію арешт майданчику. Зі слів присутніх на місці події ОСОБА_13 та інших, він дізнався, що після того, як його повезли в медичний заклад, працівники поліції силоміць відібрали у ОСОБА_13 ключі від транспортного засобу, перегнали транспортний засіб до райвідділу, де без його участі та згоди проводили огляд салону автомобіля звідки нібито вилучили ніж. Однак, ствердив, що цього дня зранку він проводив прибирання в салоні автомобіля і там не було ніякого ножа, особисто він туди ножа не поміщав, а оскільки обшук транспортного засобу проводився незаконно, і всі докази проти нього здобуті незаконно, а тому просить його виправдати.

Не зважаючи на заперечення своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, сторона обвинувачення вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України доводить наступними доказами.

Показами свідка ОСОБА_14 , який суду показав, що 20.12.2017 він разом з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_7 їздили автомобілем марки Фольксваген Пасат та збирали гуманітарну допомогу. Керував транспортним засобом ОСОБА_17 . Однак по ходу руху автомобіля двигун заглушився, ОСОБА_10 не міг його завести, після чого ОСОБА_18 запропонував надати свою допомогу та завести автомобіль. Однак, коли ОСОБА_18 сів за кермо транспортного засобу, їм заблокував дорогу мікроавтобус, потім над`їхало багато працівників поліції, які забрали ОСОБА_19 проходити медичний огляд на стан сп`яніння. В цей час, до них в автомобіль сів один працівник поліції, який наказав ОСОБА_20 перегнати автомобіль до райвідділу поліції. Там вони вийшли з салону автомобіля, ОСОБА_10 зачинив автомобіль та відмовився передавати ключі працівнику поліції на його вимогу. Однак, начальник відділення поліції особисто заламав руку ОСОБА_20 , відібрав ключі та передав їх працівнику поліції наказавши проводити обшук салону автомобіля. Після цього, їх оточили численні працівники поліції відтіснивши від автомобіля на відстань 10-15 м, а інші працівники поліції проводили обшук. В ході цього він бачив, як з салону автомобіля витягували різні речі та викладали на асфальт. Також він почув, що працівники поліції оголосили про вилучення з салону автомобіля ножа, однак такого він під час поїздки автомобілем не бачив, особисто в салон автомобіля не поміщав.

Показами свідка ОСОБА_21 , який суду показав, що 20.12.2017 він очікував автобус на зупинці громадського транспорту в с. Старі ОСОБА_22 , щоб доїхати в м. Косів, коли біля нього зупинився знайомий йому автомобіль Фольксваген, червоного кольору. Вказаний автомобіль він знав, як належний транспортний засіб на протязі двох останніх місяців його сусіду ОСОБА_23 . Підійшовши та відчинивши двері транспортного засобу, він побачив за кермом ОСОБА_24 , а на задньому сидінні сиділи знайомий ОСОБА_25 та ОСОБА_5 , який запропонував його підвезти. Усіх хлопців він знав, а тому сівши збоку від водія під час руху вони спілкувалися. В якийсь момент двигун автомобіля перестав працювати, вони зупинилися, і за кермо сів ОСОБА_5 з метою його завести. Однак, в цей момент під`їхав мікроавтобус, а ззаду патруль працівників поліції. З мікроавтобуса вийшов чоловік, який усе знімав на відеокамеру, а ОСОБА_5 вийшов з автомобіля поспілкуватися з працівниками поліції. В процесі цього під`їхали ще працівники поліції, ОСОБА_5 сів в один із службових автомобілів і його кудись повезли. Після цього, на вимогу працівника поліції, ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля та відігнав його до відділення поліції. Там вони вийшли з автомобіля, ОСОБА_26 зачинив автомобіль та відмовлявся ключі від автомобіля передати працівникам поліції. В цей час начальник поліції став шарпати ОСОБА_27 , після чого він поклав ключі на капот автомобіля, а працівники поліції забравши ключі, стали проводити обшук автомобіля. Процедуру обшуку він добре бачив, зокрема, що з автомобіля лише витягали якісь речі, туди нічого не клали. Серед іншого з автомобіля вилучили сокиру, биту, а також ніж, якого він раніше не бачив. Ніж був вузький, не схожий на кухонний, в салон автомобіля він його не поміщав.

Показами свідка ОСОБА_28 , який суду показав що з 19.12.2017 він користувався автомобілем Фольксваген Пасат, червоного кольору, який вони взяли у користування з ОСОБА_5 в с Шешори, Косівського району в особи на ім`я ОСОБА_29 . Домовлявся про користування транспортним засобом ОСОБА_5 , а він був лише водієм цього автомобіля в функції якого входило розвозити посилки. Зранку 20.12.2017 він приїхав до ОСОБА_5 в с. Старі Кути, який уже перебував в стані сп`яніння та вони разом поїхали в м Косів. Він керував транспортним засобом. По дорозі вони підібрали ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , після чого прибули в м. Косів з метою збору посилок. Однак, проїжджаючи по вул. Шашкевича в м. Косів, у нього заглох автомобіль, він не міг його завести, після чого ОСОБА_5 його вигнав з-за керма, сів на сидіння водія та завів автомобіль. Мав намір розвернути автомобіль, однак не встиг рушити, оскільки мікроавтобус Мерседес Спрінтер заблокував їм рух, а ззаду під`їхали працівники поліції, які забрали ОСОБА_5 проходити медичне освідчення на стан сп`яніння. Після цього, він сім за кермо автомобіля, ОСОБА_32 та ОСОБА_33 перебували в салоні автомобіля. Крім цього, до них на заднє сидіння сів працівник поліції на вимогу якого він відігнав транспортний засіб до відділення поліції. Біля відділення поліції всі вийшли з автомобіля, він зачинив автомобіль, а ключі заховав у кишеню. Однак, до них підійшло дуже багато працівників поліції, в тому числі начальник ОСОБА_34 , який переконавшись, що автомобіль зачинений, став вимагати віддати ключі від автомобіля. Коли він відмовився, той його схопив за груди, витягнув руку з кишені з ключами, заламав її та відібрав ключі. Після цього, взявши в коло, працівники поліції їх відтіснили від автомобіля на відстань 5-10 м, а інші працівники поліції стали проводити обшук салону автомобіля в присутності понятих. Однак, жодної ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, працівниками поліції не пред`являлося. В процесі обшуку працівники поліції витягували з автомобіля та показували різноманітні предмети, в тому числі ніж, сокиру та биту. Після цього, з лікарні повернувся ОСОБА_5 , було багато якоїсь штовханини, провокаційних дій, а потім він пішов.

Показами свідка ОСОБА_35 , який суду показав, що раніше знав ОСОБА_5 20.12.2017 біля обіду, йому зателефонував його знайомий ОСОБА_36 , який розповів, що його заїзд до будинку перегородив ОСОБА_37 під керуванням ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, на його зауваження реагував неадекватно, погрожував, висловлював претензії, а потім сів за кермо та поїхав. Попросив його допомогти в оформленні факту керування особою в стані алкогольного сп`яніння. Зустрівшись, та разом об`їжджаючи м. Косів, через пів години вони відшукали автомобіль ОСОБА_5 , який перебував по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Косів, за кермом перебував ОСОБА_5 та з кимось розмовляв. Потім автомобіль рушив, а вони слідували за ним та викликали працівників поліції зателефонувавши на гарячу лінію «102». Через якийсь час вони заблокували своїм автомобілем рух транспортного засобу і в цей час під`їхали працівники поліції. Усі події вони знімали на відеокамеру. Після цього, водія Фольксвагена посадили в службовий автомобіль та повезли на медичне освідування на стан сп`яніння у медичний заклад. Вони також поїхали в медичний заклад, а автомобіль ОСОБА_5 залишився на місці події. В медичному закладі ОСОБА_5 відмовився проходити медичний огляд на стан сп`яніння, після чого вони всі поїхали в відділення поліції складати протокол про адміністративне правопорушення. Дійсно, приїхавши під відділення поліції, вони бачили біля бокового заїзду на територію автомобіль ОСОБА_5 , біля якого щось відбувалося, однак на той час їх більше цікавило правильність притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за стан сп`яніння, а тому вони прослідували в приміщення відділу поліції. Вийшовши звідти вслід за ОСОБА_5 , вони бачили, що біля автомобіля ОСОБА_5 на асфальті були розкладені речі, серед яких були ніж, бита та сокира. ОСОБА_5 намагався підійти до них та забрати кажучи, що це його речі.

Показами допитаного в якості свідка інспектора сектору реагування патрульної поліції Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_38 , який суду показав, що 20.12.2017 під час несення служби з патрулювання поступило повідомлення на гарячу лінію «102» про керування в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки Фольксваген. Прибувши на місце події, ними було виявлено водія транспортного засобу, який за зовнішніми ознаками перебував в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно, але на їхню пропозицію погодився їхати в лікарню для проходження медичного огляду. В подальшому, він брав участь в огляді салону автомобіля та оглядаючи автомобіль через задні двері, виявив під переднім сидінням пасажира ніж. Ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку автомобіля не було, із клопотанням про легалізацію проведеного обшуку не зверталися. Вважає, що проводили огляд, який проводився в присутності понятих. За результатами цього він писав рапорт.

Показами допитаного в якості свідка дільничного Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_39 , який суду показав, що 20.12.2017 він в складі групи реагування патрульної поліції спільно з ОСОБА_40 здійснював патрулювання в м. Косів, коли їм поступило повідомлення від ОСОБА_12 про керування ОСОБА_5 автомобілем Фольксваген Пасат в стані алкогольного сп`яніння та перебування автомобіля по вул. Грушевського в м. Косів. Вони поїхали на перехоплення транспортного засобу, подали сигнал на зупинку транспортного засобу після чого той з`їхав на вул. Шашкевича, де зупинився. Із сидіння водія з автомобіля вийшов ОСОБА_5 , який по зовнішніх ознаках перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому було прийнято рішення везти його в Косівську центральну районну лікарню для проведення медичного огляду на стан сп`яніння. Оскільки він особисто брав участь в доставці ОСОБА_5 до медичного закладу та проведенні медичного огляду, тому про події пов`язані з транспортуванням автомобіля до Косівського відділення поліції та його оглядом, йому нічого не відомо. Із медичного закладу вони разом з ОСОБА_5 приїхали до Косівського відділення поліції, де автомобіль уже знаходився. Участі в його огляді він не брав, оскільки одразу пішов в приміщення відділення разом з ОСОБА_5 для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Показами допитаного в якості свідка оперуповноваженого Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_41 , який суду показав, що 20.12.2017 він проїжджав із ще одним працівником поліції по вул. Шашкевича в м. Косів, де побачив автомобіль Фольксваген Пасат на іноземній реєстрації, який був зупинений групою швидкого реагування Косівського відділення поліції. Також на місці події були присутні представники громадськості ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Ним було прийнято рішення зупинитися з метою з`ясування необхідності у наданні допомоги. Поблизу ОСОБА_42 стояли четверо чоловік, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_33 та ще один чоловік. Між працівниками поліції та ОСОБА_5 відбувався словесний конфлікт з приводу виявлених у ОСОБА_5 ознак перебування в стані сп`яніння. Події фіксувалися на відеокамеру громадським активістом Мацьоцьким. В подальшому, працівники поліції повезли ОСОБА_5 в лікарню для проведення медичного огляду на стан сп`яніння. При цьому, ОСОБА_5 передав ключі від транспортного засобу ОСОБА_20 , який сів за кермо автомобіля Фольксваген. Він сів збоку на пасажирське сидіння, ОСОБА_43 позаду, і вони поїхали до Косівського відділення поліції. По дорозі ОСОБА_13 розповідав йому що автомобіль належить ОСОБА_5 , а коли вони приїхали до відділення поліції, зупинився на відстані 50 м відмовившись заїжджати на територію арешт майданчика до приїзду ОСОБА_5 . Там вони всі вийшли з автомобіля, а ОСОБА_13 зачинив його. В подальшому, ОСОБА_13 передав ключі ОСОБА_5 , в присутності якого було відчинено автомобіль та проведено огляд. Жодних протиправних дій по відношенню до ОСОБА_5 проведено не було, спочатку він відмовлявся відчиняти автомобіль та поміщати його на арешт майданчик, конфліктував, однак в процесі огляду з участю понятих, було вилучено з автомобіля ніж, биту та ще якісь предмети. Він брав участь в огляді автомобіля та пригадує, що в автомобілі вилучено ніж з-під переднього сидіння водія, однак хто його знайшов не пригадує. Вказав, що він особисто дозволу на проведення обшуку автомобіля не отримував.

Протоколом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.12.2017 (а.с.46 том 2), з якого вбачається, що інспектор Косівського ВП ГУНП Семенишин, провівши у відповідності до ст.265-1 КпАП України, в присутності понятих, огляд транспортного засобу, номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_44 , в графі «Зовнішній вигляд транспортного засобу» зазначив: магнітофон, каністра 1 металева, каністри 4 штуки пластикові, блок води мінералки Пістинська, в салоні знаходився предмет схожий на ніж в чохлі, сокира, біта дерев`яна.

Протоколом огляду місця події від 20.12.2017 з фототаблицею до нього (а.с.47-57 том 2), з якого вбачається, що слідчий Косівського ВП ГУНП ОСОБА_45 , за участю двох понятих, на підставі повідомлення, провів огляд місця події яким являється відкрита територія за адресою: м. Косів, вул. Незалежності, де на час огляду, на узбіччі правої сторони дороги знаходився транспортний засіб марки «Фольксваген Пасат» на іноземній реєстрації, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, яким здійснював керування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 житель с. Старі Кути, Косівського району. В ході проведення огляду в салоні автомобіля було виявлено предмет чорного кольору, схожий на кинджал та дерев`яну биту, яка знаходилася у багажному відділенні автомобіля, а також сокиру із дерев`яною ручкою та металевим наконечником. Предмет чорного кольору, схожий на кинджал перебував у футлярі чорного кольору при витягуванні з якого описано зовнішні характеристики предмету, а саме що він складався із леза чорного кольору з наявними зубцями у верхній частині по всій його довжині та пластмасової ручки чорного кольору. Виявлені в ході огляду предмет схожий на кинджал та сам автомобіль було вилучено, на які в подальшому накладено арешт ухвалами слідчого судді від 26.12.2017 (а.с.112, 113 том 2).

Висновком криміналістичної експертизи від 05.01.2018 №1.2-871/17 (а.с.67-70 том 2), проведеної на підставі постанови слідчого від 26.12.2017 (а.с.64 том 2), згідно з яким ніж вилучений із легкового автомобіля марки «Фольцваген Пасат» червоного кольору на іноземній реєстрації, яким здійснював керування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Старі Кути, Косівського району, є холодною зброєю.

Даний ніж є холодною зброєю колючо-ріжучої дії мисливським ножем загального призначення, виготовленим промисловим способом по типу армійських ножів «Glock» моделі FM 81 збройних сил Австрії.

Ніж вилучений із легкового автомобіля марки «Фольгваген Пасат» червоного кольору на іноземній реєстрації, яким здійснював керування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Старі Кути, Косівського району, промислового виробництва.

Протоколом огляду предметів від 09.01.2018 з фототаблицею до нього (а.с.71-79 том 2), з якого вбачається, що слідчий Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області провів одноосібний огляд вилученого під час огляду місця події з автомобіля марки Volkswagen-VW D3 Passat, на іноземній реєстрації, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , ножа, який був предметом дослідження експертизи та описав його зовнішні характеристики.

Оглянутим в судовому засіданні речовим доказом ножем, який за зовнішніми характеристиками відповідає описаному у висновку експерта мисливському ножі загального призначення, виготовленого промисловим способом по типу армійських ножів «Glock» моделі FM 81 збройних сил Австрії.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками (а.с.80-81 том 2), з якого вбачається, що ОСОБА_46 серед пред`явлених чотирьох фотознімків із ножами, на фото №3 впізнав за зовнішніми характеристиками, а саме: величиною та пластмасовим футляром, лезом та ручкою ніж, який він бачив в с. Шешори, Косівського району під час відпочинку.

Показаннями свідка ОСОБА_47 , допитаного в порядку ст.225 КПК України на стадії досудового розслідування в судовому засіданні на підставі ухвали слідчого судді від 14.03.2018 (а.с.95 том 2), зафіксованих у досліджених в судовому засіданні 02.10.2019: протоколі допиту свідка в судовому засіданні від 14.03.2018 (а.с.88-94 том 2), а також фонограмі запису судового засідання від 14.03.2018 зафіксованого за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження (а.с.95 том 2), з яких вбачається, що в ході допиту свідок розповів про обставини свого знайомства із ОСОБА_5 , їхнього спільного відпочинку на природі в с. Шешори, Косівського району, в ході якого ОСОБА_5 приніс із автомобіля марки Мерседес синього кольору великий ніж у чорному чохлі, яким розрізав кавун, а потім поклав назад у автомобіль.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_46 суду показав, що дійсно він та ОСОБА_5 , влітку 2017 року в одній компанії відпочивали в с Шешори, Косівського району. Під час відпочинку, оскільки вони не мали чим розрізати кавун, ОСОБА_5 витягнув з автомобіля марки Мерседес, синього кольору довгий ніж в чохлі з ручкою чорного кольору та порізав ним кавун. При пред`явленні свідку для огляду в судовому засіданні речового доказу - ножа, свідок впізнав у ньому ніж, яким ОСОБА_5 користувався влітку 2017 року.

Протоколом огляду диска від 04.04.2018 з фототаблицею до нього (а.с.97-106 том 2) та оглянутим безпосередньо судом диком (а.с.107 том 2), з яких вбачається, що на відеозаписі тривалістю 04 хв 29 с зафіксовано рух автомобіля Volkswagen-VW D3 Passat, номерний знак НОМЕР_1 , попереду автомобіля з якого велася відеозйомка. В подальшому фіксувалися обставини пов`язані із притягненням водія транспортного засобу ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №393773 від 20.12.2017 (а.с.62 том 2), складеного щодо ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а саме порушення п.2.5 ПДР України внаслідок керування ним 20.12.2017 о 13.05 год. по вул. Шашкевича в м. Косів транспортним засобом марки Volkswagen-VW D3 Passat, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками сп`яніння та відмовою від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Постановою від 20.12.2017 серії БР №600306 інспектора Косівського ВП ГУНП ОСОБА_38 (а.с.61 том 2) про накладення на ОСОБА_5 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КпАП України за порушення п.2.1 ПДР України, а саме керування 20.12.2017 о 13.05 год. по вул. Шашкевича в м. Косів транспортним засобом марки Фольсваген Пассат В-5, номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 20.12.2017 (а.с.60 том 2), з якого вбачається, що ОСОБА_5 від проходження медичного огляду на сан сп`яніння категорично відмовився.

Протоколом огляду предметів від 22.12.2017 з фототаблицею до нього (а.с.58-59 том 2), з якого вбачається, що слідчий Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області провів одноосібний огляд вилученої під час огляду місця події з автомобіля марки Volkswagen-VW D3 Passat, на іноземній реєстрації, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , дерев`яної бити.

Також прокурором заявлялося клопотання про допит свідків ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , однак в процесі судового слідства, у зв`язку із неможливістю встановлення місць перебувань свідків, тривалим невиконанням ухвал суду про привід цих свідків, та у зв`язку із цим неможливістю забезпечення їх явки для допиту у суд, в судовому засіданні 02.10.2019 прокурор відмовився від заявленого клопотання, а сторона захисту погодилася з клопотанням прокурора та не наполягала на допиті цих свідків. Інших клопотань про допит свідків, дослідження інших доказів ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту не заявлялося.

Оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних у справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року, Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.

Стаття 94 КПК України визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у разі не доведення, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, судом ухвалюється виправдувальний вирок.

Аналізуючи досліджені докази, що заявлені стороною обвинувачення в сукупності із доказами, дослідженими за клопотанням сторони захисту, суд приходить до переконання про недоведеність стороною обвинувачення, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України, а саме, що він незаконно придбав та носив, без передбаченого законом дозволу, ніж, який являється холодною зброєю.

Так, одним із доказів, яким стороною обвинувачення доводиться вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, є фактичні дані отримані в ході проведення огляду місця події від 20.12.2017 та зафіксовані у відповідному протоколі, який представлено прокурором до суду.

Дійсно, у відповідності до ч.1 ст.237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Однак, зі змісту дослідженого протоколу огляду місця події від 20.12.2017 з фототаблицею до нього (а.с.47-57 том 2) вбачається, що слідчим в процесі проведення слідчої дії огляду місця події, фактично було оглянуто салон транспортного засобу автомобіля марки «Фольксваген Пасат» на іноземній реєстрації, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, звідки було вилучено предмет, який в подальшому шляхом проведення експертного криміналістичного дослідження ідентифіковано, як холодна зброя колючо-ріжучої дії мисливський ніж загального призначення виготовленим промисловим способом по типу армійських ножів Glock моделі FM 81 збройних сил Австрії.

При цьому судом встановлено, що на момент огляду транспортного засобу, такий перебував у володінні ОСОБА_5 , який при огляді був відсутній, своєї згоди на проведення огляду транспортного засобу не давав.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно з ч. 2 ст. 233 КПК України під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Статтею 234 КПК України в редакції Закону станом на 20.12.2017 було встановлено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного мирно володіти своїм майном.

Конституцією України заборонено проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч. 2 ст. 30).

Відповідно до вимог ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як виняток, ч. 3 ст. 30 Конституції України передбачає, що у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Такий виняток встановлено саме у ч. 3 ст. 233 КПК України. Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Однак, цих вимог законодавства органом досудового розслідування дотримано не було. Зокрема, суду не надано жодних доказів про те, що слідчий, прокурор звертався до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу провести обшук транспортного засобу автомобіля марки «Фольксваген Пасат» на іноземній реєстрації, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , і що такий дозвіл було надано відповідним процесуальним документом, або що після проведення обшуку прокурором, чи слідчим невідкладно подавалося клопотання до суду про проведення обшуку у цьому транспортному засобі, і що з приводу цього слідчим суддею приймалося будь-яке процесуальне рішення.

Натомість, як із показань свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_28 , ОСОБА_21 , так і з показань допитаних в якості свідків працівників поліції ОСОБА_38 , ОСОБА_41 вбачається, що обшук салону автомобіля проводився декількома працівниками поліції без жодної ухвали слідчого судді під час якого ними було виявлено ніж під переднім пасажирським сидінням автомобіля. При цьому, покази свідка ОСОБА_41 про те, що ними проводився огляд транспортного засобу в присутності ОСОБА_5 судом оцінюються критично та до уваги не приймаються, як такі, що спростовані іншими показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_28 , ОСОБА_21 , ОСОБА_38 , ОСОБА_35 про те, що в момент огляду салону автомобіля та виявлення ножа, ОСОБА_5 перебував в медичному закладі з приводу проходження медичного огляду на стан сп`яніння, і на момент його приїзду в супроводі працівників поліції до Косівського відділення поліції, ніж уже лежав на асфальті поруч з автомобілем.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Статтею 87 КПК України визначено недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини і встановлено: Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов (п.1 ч.2 ст.87 КПК України).

Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані (ч.4 ст.87 КПК України).

За таких обставин, враховуючи, що ухвалою слідчого судді дозволу на проведення обшуку в транспортному засобі автомобілі марки Volkswagen-VW D3 Passat на іноземній реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1 не надавалося, і його володілець ОСОБА_5 своєї згоди на його обшук не надавав, а після проведення обшуку та вилучення майна слідчий, прокурор із клопотанням до слідчого судді про надання дозволу на обшук цього транспортного засобу не звертався, ухвали про надання дозволу на його обшук органом досудового розслідування в даному провадженні отримано не було, і доказів цьому не представлено, а тому слід прийти до переконливого висновку про здійснення слідчої дії огляду місця події 20.12.2017 з порушенням зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема судом визнається, що проведення процесуальних дій слідчим у формі огляду транспортного засобу незаконно відбулося не за встановленими правилами обшуку іншого володіння особи без отримання у встановленому порядку дозволу суду на проведення відповідних процесуальних дій, внаслідок чого ним допущено істотне порушення прав людини і основоположних свобод ОСОБА_5 . А тому, отримані в такий спосіб фактичні дані, з підстав п.1 ч.2 ст.87 КПК України підлягають визнанню судом недопустимими.

Вказана позиція суду кореспондується із правовими висновками Верховного Суду висловлених у постановах від 23.05.2018 у справі №159/451/16-к, 25.08.2018 у справі №623/4131/15-к, п.52 від 12.02.2019 у справі №159/451/16-к.

При цьому, суд визнає неспроможними посилання прокурора про законність отриманих фактичних даних внаслідок проведеного огляду місця події 20.12.2017, в силу накладення арешту ухвалою слідчого судді від 26.12.2017 на речовий доказ, виявлений та вилучений в ході огляду місця події. За правилами Глави 17 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, безпосереднім завданням якого є забезпечення збереження речових доказів, та не може собою підміняти дозвільного рішення слідчого судді на проведення слідчої дії обшуку іншого володіння особи.

Крім цього, суд враховує, що за наслідками проведення огляду місця події 20.12.2017 органом досудового розслідування було отримано ряд доказів, зокрема, це сам вилучений з автомобіля ніж, визнаний в подальшому речовим доказом постановою слідчого від 09.01.2018, а також фактичні обставини встановлені з використанням та дослідженнями речового доказу наступними документами: висновком криміналістичної експертизи від 05.01.2018 (а.с.67-70 том 2), протоколом огляду предметів від 09.01.2018 (а.с.71-79 том 2), протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 13.03.2018 (а.с.80-81 том 2) разом з показаннями свідка ОСОБА_47 в судовому засіданні 06.11.2019 за наслідками огляду речового доказу.

При цьому суд зазначає, що такі докази стороною обвинувачення були отримані виключно завдяки проведенні слідчої дії, яка судом визнана такою, що проведена з істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева», яке Європейський суд з прав людини застосував у своїй практиці, зокрема в рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України»: визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.
Тобто, судом надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.
За таких обставин, оскільки речовий доказ ніж, та інші перераховані вище докази стороною обвинувачення здобуто виключно завдяки первинній слідчій дії, яка відбулася з істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, а отримані внаслідок неї докази визнані судом недопустимими, тому підлягає визнанню недопустимим увесь ланцюжок доказів, що базуються один за одним, а саме: речовий доказ ніж, висновок криміналістичної експертизи від 05.01.2018 (а.с.67-70 том 2), протокол огляду предметів від 09.01.2018 (а.с.71-79 том 2), протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 13.03.2018 (а.с.80-81 том 2), показання свідка ОСОБА_47 , дані в судовому засіданні 06.11.2019, в частині впізнання речового доказу за наслідками його огляду.

Така позиція суду щодо визнання недопустимим подальшого ланцюжка похідних доказів відповідає правовій позиції Верховного Суду висловленій у п.39 постанови від 08.10.2019, справа №639/8329/14-к.

Окремого аналізу, на переконання суду, потребує представлений прокурором протокол огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.12.2017 (а.с.46 том 2), фактичні дані отримані за допомогою нього також підлягають визнанню судом недопустимими доказами у кримінальному провадженні з підстав п.1 ч.2 ст.87 КПК України.

Зокрема, як вбачається із протоколу, такий був складений інспектором Косівського ВП в порядку ст.265-1 КпАП України, яка регулює порядок тимчасового вилучення посвідчення водія. Порядок тимчасового затримання транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції регулюється ст.265-2 КпАП України, що не дає права проводити обшук чи огляд салону автомобіля працівниками поліції.

Крім цього, як вбачається із самого протоколу у графі «Зовнішній вигляд транспортного засобу» працівником поліції описано речі, в тому числі ніж, які вилучені з салону та багажника автомобіля, що свідчить про незаконність дій працівників поліції при складанні вказаного протоколу. А в поєднанні з вимогою закону щодо необхідності дозвільного погодження слідчим суддею на проведення обшуку салону автомобіля та при відсутності такого рішення слідчого судді, такі дії працівника поліції також підлягають визнанню вчиненими з істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, а отримані за допомогою них докази недопустимими.

Представлений прокурором протокол огляду предметів від 22.12.2017 (а.с.58 том 2) суд вважає неналежним доказом у кримінальному провадженні відповідно до ст. 85 КПК України та до уваги не бере при ухваленні вироку, оскільки як вбачається зі змісту процесуального документу, такий стосується встановлення фактичних обставин огляду вилучених з автомобіля Volkswagen-VW D3 Passat на іноземній реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1 , інших предметів, зокрема дерев`яної бити, яка не охоплюються пред`явленим обвинуваченням. Здобуті завдяки ньому фактичні дані в жодний спосіб не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні. Крім цього, застосовуючи доктрину «плодів отруєного дерева» слід додатково констатувати факт недопустимості цього доказу, як похідного від первинної слідчої дії, яка відбулася з істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, а отримані внаслідок неї докази визнані судом недопустимими.

Надаючи оцінку показанням свідка ОСОБА_47 , даними під час досудового розслідування в судовому засіданні в порядку ст.225 КПК України на підставі ухвали слідчого судді від 14.03.2018 (а.с.95 том 2), зафіксованих у досліджених в судовому засіданні 02.10.2019: протоколі допиту свідка в судовому засіданні від 14.03.2018 (а.с.88-94 том 2), а також фонограмі запису судового засідання від 14.03.2018 зафіксованого за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження (а.с.95 том 2), суд зазначає про наступне.

У відповідності до ч.1 ст.225 КПК України, у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб.

Крім цього, ч.2 та 3 названої статті Закону визначає певні правила проведення такого допиту свідка, за яких можливість допиту особи в якості свідка стороною обвинувачення без сторони захисту можлива за умови її належного повідомлення про час та місце проведення судового засідання та неприбуття у таке судове засідання, або якщо підозра жодній особі не повідомлялася.

Однак, цих вимог закону при допиті свідка на досудовому розслідуванні дотримано не було.

Зокрема, зі змісту ухвали слідчого судді від 14.03.2018 (а.с.87 том 2) вбачається, що підставою для допиту ОСОБА_47 в порядку ст.225 КПК України слідчий зазначав обставину наміру свідка виїхати на сезонні роботи за межі України. Інші обставини доцільності допиту свідка в такому порядку слідчим не наводилося.

Однак, на переконання суду такі доводи не можуть свідчити про наявність істотних обставин, що можуть в подальшому унеможливити допит свідка в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань. Більш того, про відсутність обставин для допиту свідка в порядку ст. 225 КПК України свідчить і та обставина, що на підставі ч.4 ст.225 КПК України судом було прийнято рішення про допит свідка ОСОБА_47 у судовому засіданні 06.11.2019. За першим викликом суду свідок з`явився та дав аналогічні показання.

Крім цього, судом встановлено, що підозру ОСОБА_5 вручено 12.03.2018, 14.03.2018 в Косівському районному суді йому обирався запобіжний захід (а.с.85-86 том 2). Однак, ні з протоколу допиту свідка у судовому засіданні 14.03.2018 (а.с.88-94 том 2), ні з фонограми запису судового засідання технічними засобами, не вбачається, що допит свідка проводився з участю підозрюваного, його захисника, або що суд обговорював питання про можливість допиту свідка у відсутності сторони захисту, яка не будучи належно повідомленою в судове засідання не з`явилася. Доказів про те, що підозрюваний, його захисник були належним чином повідомлені про судове засідання з допиту свідка, прокурором суду не надано.

За таких обставин, на підставі ч.3 ст.225 КПК України, оскільки допит свідка ОСОБА_47 на досудовому розслідуванні в судовому засіданні було здійснено без наявності достатніх підстав для застосування виняткового способу допиту свідка в такому порядку, а сам допит проведений без участі сторони захисту та її належного повідомлення, а тому здобуті у такий спосіб стороною обвинувачення докази суд не враховує.

В той же час, аналізуючи решту доказів, які стороною обвинувачення представлено в даному кримінальному провадженні, суд не може їх визнати достатніми доказами для доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Зокрема, показання допитаних судом свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_28 , ОСОБА_21 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_41 , ОСОБА_35 , як і представлені прокурором протокол огляду диска від 04.04.2018 з фототаблицею до нього (а.с.97-106 том 2) та сам відеозапис, розміщений на оптичному диску (а.с.107 том 2), який досліджений у судовому засіданні, протокол про адміністративне правопорушення від 20.12.2017 (а.с.62 том 2), постанова про накладення адміністративного стягнення від 20.12.2017 за ч.1 ст.126 КпАП України (а.с.61 том 2) та висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння (а.с.60 том 2), в основному стосуються обставин керування обвинуваченим автомобілем Volkswagen-VW D3 Passat на іноземній реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1 та подальших обставин його притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, дійсно свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_28 , ОСОБА_21 , які перебували в одному транспортному засобі з ОСОБА_5 показали суду, що в період відсутності ОСОБА_5 , на вимогу працівників поліції транспортний засіб був доставлений до приміщення райвідділу, де проводився його обшук, і з салону були вилучено ряд предметів, в тому числі ніж. Крім цього, свідок ОСОБА_52 підтверджував, що повернувшись з медичного закладу у райвідділ поліції він бачив ніж та інші предмети, що були викладені на асфальті поряд з автомобілем ОСОБА_5 . Також і допитані в якості свідків працівники поліції ОСОБА_53 , ОСОБА_54 підтверджували факт вилучення з автомобіля ОСОБА_5 ножа. Крім цього, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_46 показав, що влітку 2017 року він бачив, як ОСОБА_5 з іншого автомобіля під час відпочинку витягував та користувався ножем чорного кольору з ручкою чорного кольору у футлярі.

Однак, не зважаючи на встановлення обставин які вказують на існування самої події кримінального правопорушення, за умови визнання судом незаконності слідчої дії пов`язаної із вилученням ножа, проведення її з істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод та недопустимості отриманих внаслідок неї доказів, в тому числі речового доказу, висновку експертизи про належність вилученого предмета до холодної зброї, суд не вправі прийти до висновку про доведеність вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбачено ч.2 ст.263 КПК України, виключно на підставі показань свідків, щодо вилучення ножа з автомобіля, який перебував у володінні обвинуваченого, а також показань свідка про те, що він бачив раніше у користуванні ОСОБА_5 ніж.

За таких обставин, оскільки представлені стороною обвинувачення докази вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення визнані судом недопустимими, неналежними, а інша частина доказів недостатніми, інших допустимих, належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення саме обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, стороною обвинувачення не представлено, клопотань про допит інших свідків, дослідження інших доказів не заявлено, а суд у відповідності до ст.93 КПК України будучи позбавлений можливості самостійного збирання доказів у кримінальному провадженні, тому суд приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення належними, допустимими та достатніми доказами не доведено перед судом поза всяким сумнівом факту, що обвинувачений незаконно придбав та носив, без передбаченого законом дозволу, ніж, який являється холодною зброєю, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України.

А тому, за цим обвинуваченням ОСОБА_5 належить виправдати, ухваливши відносно нього виправдувальний вирок з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України вчинене обвинуваченим.

Одночасно, у відповідності із положеннями ст.100 КПК України вирішити долю речових доказів, а також вирішити питання щодо вжитих заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись статтями 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.263 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 , та за цим обвинуваченням виправдати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Косівського районного суду від 26.12.2017 на предмет, схожий на кинджал, який перебував у чорному футлярі та предмет схожий на дерев`яну биту.

Речові докази: автомобіль марки Volkswagen-VW D3 Passat на іноземній реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_55 , вважати повернутим за належністю; ніж, вилучений з автомобіля марки Volkswagen-VW D3 Passat на іноземній реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1 та дерев`яну биту, знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1