УХВАЛА
КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

12 вересня 2019 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретареві ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши матеріали судової справи за заявою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна та апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який представляє інтереси ОСОБА_6 , на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 про скасування арешту майна.
Суд прийшов до висновку, що оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженню закінчено, а саме по кримінальному провадженню № 0001561 відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України винесено вирок, то суд не може вирішити питання щодо скасування арешту майна на підставі ст. 174 КПК України, на яку посилається представник заявника.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції адвокат ОСОБА_7 , який представляє інтереси ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій він не погоджується з прийнятим рішенням та вважає, що вирішення питання щодо повернення арештованого майна власнику повинно здійснюватися на підставі ст. 539 КПК України, а не на підставі ст. 174 КПК України, як про те зазначає суд першої інстанції.
В обґрунтування апелянт зазначає, що вироком Деснянського районного суду міста Києва від 21 липня 2016 року питання щодо повернення вилученого майна, зокрема грошові

Справа № 754/7388/16-к Апеляційне провадження:№ 11-кп/824/1379/2019 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_11 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1

кошти у сумі 38 395 доларів США, власнику ОСОБА_6 не вирішувалось. Крім того, вироком Апеляційного суду міста Києва від 23 червня 2017 року питання щодо повернення вказаного майна власнику ОСОБА_6 також не вирішувалось.
.

Більше того, конфіскації зазначене майно не підлягало з огляду на приписи ч.1 ст. 59 КК України, оскільки воно не належало засудженому ОСОБА_8 . Питання про долю вилучених грошових коштів, які визнані речовим доказом, відповідно до ст. 100 КПК України не вирішувалось.

Таким чином, на думку апелянта, арешт, накладений на грошові кошти підлягає скасуванню з поверненням їх власнику ОСОБА_6 . У зв`язку із чим, просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року та ухвалити нову ухвалу, якою скасувати арешт на грошові кошти на загальну суму 38 395 доларів США у кількості 461 банкнота, які були вилучені 1 вересня 2015 року під час обшуку в квартирі ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 та на які було накладено арешт ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 вересня 2015 року та повернути вказані грошові кошти власнику ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора проти задоволення апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи апелянта в сукупності з матеріалами кримінального провадження та судової справи, судова колегія визнає наступне.

Як видно з тексту самої заяви адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , сама вказана заява була обґрунтована та вмотивована тим, що у своїх поясненнях на ім`я слідчого судді ОСОБА_8 вказав, що вилучені кошти йому не належали.

Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 21 липня 2016 року та вироком апеляційного суду міста Києва від 23 червня 2017 року питання щодо повернення вказаного майна власнику ОСОБА_6 не вирішувалось.

Довідкою № 12 від 29 січня 2016 року, виданої керівником громади Каніашир ( АДРЕСА_2 , заявник ОСОБА_12 у 2014 році повністю продала належне їй майно (автомашину, квартиру, земельну ділянку) за 50 000 доларів США, разом із сім`єю виписалась з реєстраційного обліку громади та переїхала на постійне проживання в Україну.

При цьому заявник посилався на положення ст. 59 КК України, ст. ст. 100, 167, 174 та 368 КПК України.

Проаналізувавши зміст вказаної заяви в сукупності з її обґрунтуванням та вмотивуванням з посиланнями винятково на ст.ст. 100, 167, 174, 368 КПК України, суд першої інстанції правильно зауважив, що зазначені кримінальні процесуальні норми стосуються процедури вирішення поставлених в заяві питань винятково під час досудового розслідування слідчим суддею, а при судовому розгляді - судом, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, і зі вказаним висновком судова колегія погоджується, бо він ґрунтується на точному і правильному тлумаченні зазначених норм КПК України.

Тим часом, кримінальне провадження завершене, вирок суду апеляційної інстанції набрав законної сили, а тому заявник помилково посилається на положення ст. ст. 100, 167, 174, 368 КПК України.

Відповідно до чинного КПК України, суд розглядає заяву винятково в межах заявлених вимог.

В ухвалі суду підкреслено, що заявник не посилався на положення ст. 539 КПК України і не позбавлений можливості звернутися до суду встановленим цією процесуальною нормою порядком.

Зі вказаними міркуваннями суду першої інстанції судова колегія також погоджується, бо вони ґрунтуються на правильному тлумаченні чинного кримінального процесуального закону, а міркування апелянта про необхідність у цьому конкретному випадку керуватися саме положеннями ст. 17 КПК України хибні та не відповідають змісту вказаної правової норми.

Тому в задоволенні апеляційних вимог належить відмовити, бо суд першої інстанції ухвалив законне, обгрунтоване і вмотивоване рішення по суті заяви.

В силу викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року, якою відмовлено в задоволенні його заяви про скасування арешту майна залишити без задоволення, а вказану ухвалу суду першої інстанції, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: