УХВАЛА
2 жовтня2019 року

м. Київ
Провадження № 51 492 зно 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду України від 22 лютого 1996 року,
встановив:
У своїй заяві, яка втретє надійшла на адресу Верховного Суду, засуджений ОСОБА_4 повторно ставить питання про перегляд указаного судового рішення за нововиявленими обставинами.

Як убачається з матеріалів касаційного провадження, засуджений раніше, а саме 23 липня 2019 року та 28 серпня 2019 року вже двічі звертався з аналогічними заявами, за результатами розгляду яких ухвалами судді Верховного Суду від 7 серпня 2019 року та 29 серпня 2019 року їх було повернуто заявнику на підставі ч. 3 ст. 464 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

У своїй новій заяві засуджений ОСОБА_4 повторно, як на нововиявлені обставини посилається на те, що при перегляді вироку Івано-Франківського обласного суду від 12 грудня 1995 року щодо нього Верховному Суду України не було відомо, що цей вирок постановлений незаконним складом суду, оскільки судді ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які входили у склад колегії, не приймали присяги на вірність незалежній державі Україна, а тому, на його думку, не мали права від імені України приймати судове рішення у справі.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими, крім тих, що зазначені в пунктах 1, 3 згаданої норми, можуть бути визнані інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Пунктами 4 і 5 ч. 2 ст. 462 КПК передбачено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, серед іншого, мають бути наведені обґрунтування необхідності перегляду судового рішення з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, які могли вплинути на правильність прийнятого судом рішення.
У своїй заяві засуджений, як на нововиявлені обставини посилається на те, що судді Івано-Франківського обласного суду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не приймали присягу на вірність незалежній державі Україна, але при цьому повторно не наводить жодних мотивів, яким саме чином ця обставина вплинула на законність, обґрунтованість та правильність прийнятого судового рішення.

Таким чином, заява засудженого ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подана без додержання вимог ст. 462 КПК.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу, тобто вона повертається особі, яка її подала.
Оскільки заява ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає поверненню на підставі ч. 3 ст. 464 КПК, то його клопотання про розгляд справи Верховним Судом із його участю у режимі відеоконференції задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись частиною 3 статті 464 КПК, колегія суддів Верховного Суду
постановила:
Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду України від 22 лютого 1996 року разом із додатками повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3