Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2844/15-к
У Х В А Л А
09.07.2019 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в інтересах яких діє адвокат ОСОБА_6 , про скасування арешту майна,,

В С Т А Н О В И В:
Заявники звернулися до слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області з клопотанням про скасування арешту майна. Яке мотивують тим, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2017 року в межах кримінального провадження №0001047 від 20.08.2015 року накладено арешт, на належні їм земельні на праві власності ділянки, розташовані в с.Підвиноградів Виноградівського району Закарпатської області.

Ухвала про накладення арешту на земельну ділянку мотивована тим, що посадовими особами Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області нібито неправомірно прийнято рішення №604 від 07.09.2015 року «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» у супереч ухвалі від 14.08.2015 року у справі №299/2415/15-а, якою було забезпечено позов та заборонено посадовим особам сільської ради до остаточного вирішення у цій справі вчиняти дії щодо розподілу земельних ділянок.

Вказують, що в подальшому ухвалою колегії суддів Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2016 року скасовані заходи забезпечення адміністративного позову, накладених ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.10.2015 року.

Також, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2016 року зобов`язано Підвиноградівську сільську раду Виноградівського району розглянути клопотання про затвердження проектів землеустроїв по відведенню земельних ділянок у власність та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, що знаходяться в мікрорайоні «Севлюш» с. Підвиноградів, Виноградівського району Закарпатської області.

Враховуючи вищенаведене, просять скасувати арешт накладений на належні їм на праві приватної власності земельної ділянки, застосований ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2017 року.

Заявники та їх представник в судове засідання не з`явилися, олднак представник заявників надіслала до суду заяву про підтримання клопотання та розгляд справи у їхню відсутність.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого СВ Виноградівського ВП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження №0001047 від 20.08.2015 року.

В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2017 року накладено арешт, зокрема, на земельні ділянки заявників, які належать їм на праві приватної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Звертаючись до суду з даним клопотанням заявники зазначають, що земельні ділянки передані їм у власність на законних підставах, обставини, зазначені слідчим у клопотанні про накладення арешту, які прийняті слідчим суддею як за основу накладення арешту на земельну ділянку не відповідають дійсності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Кримінальне провадження №0001047 від 20.08.2015 року внесено до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.364та ч.1 ст.364-1 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за: зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, та за Зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправо¬мірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридич¬ної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми служ¬бовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істот¬ної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Безпосереднім об`єктом злочину передбаченого ч.1 ст.364-1 КК України є суспільні відносини щодо правильної діяльності підприємств, установ, організацій приватної форми власності, а обєктом злочину передбаченого ч.2 ст.364 КК України є суспільні відносини щодо правильної діяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх апарату, підприємств, установ, організацій державної форми власності.

Даний злочин порушувався по факту незаконного винесення Підвиноградівською сільською радою Виноградівського району Закарпатської області рішення №514 «Про створення масиву «Севлюш» і не стосується рішення Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області №604 «Про передачу земельних ділянок громадянам». Внесення відомостей до ЄРДР щодо незаконності рішення №604 відсутні, вказане питання вирішується в межах КАСУ, а отже підстав для накладення арешту на майно, визначене вищевказаним рішенням, немає.

Суду не надано доказів того, що вказані земельні ділянки:

- є речовим доказом та мають ознаки, визначені ст. 98 КПК України;

- враховуючи положення ст.96-1 КК України, можуть бути обєктом спеціальної конфіскації;

- підлягають конфіскації, як вид покарання або захід кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

- що вони можуть бути використані для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Отже, не надано доказів, які відповідно до вимог ч.2 ст. 170 КПК України, дають підстави для застосування подальшого арешту майна.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Враховуючи, що заявники не мають жодного процесуального статусу по даному кримінальному провадженню, з метою дотримання їх прав, а також, враховуючи вимоги розумності та співрозмірності обмеження конституційних прав завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2017 року за № 308/7419/17, на земельні ділянки, що належать на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які розташовані в с.Підвиноградів Виноградівського району Закарпатської області, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,0959 (га) за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером № :05:007:0024;

- земельну ділянку площею 0,0959 (га) за адресою: АДРЕСА_2 , з кадастровим номером № :05:007:0020.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1