Справа № 727/5913/19
Провадження № 1-кп/727/281/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі: Судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення:

- прокурора ОСОБА_3

- потерпілого ОСОБА_4

за участю сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці справу з обвинувальним актом, за кримінальним провадженнями за №0001484 від 07.07.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м.Дрогичин, Брестської області, Білорусь, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із повною загальною середньою освітою, не працює, не одружений, раніше не судимий, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 03.05.2019р. о 14.50 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в магазині галантереї та біжутерії, розташованому на Проспекті Незалежності № 95, м. Чернівці, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, відкрито, переслідуючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, відштовхнув потерпілу ОСОБА_4 та шляхом вільного доступу дістав із каси магазину грошові кошти в сумі 1460 гривень. В цей час, ОСОБА_4 почала голосно кричати та вимагати у нього припинити злочинні дії, однак ОСОБА_5 , бажаючи довести свої злочинні наміри до кінця, утримуючи викрадене майно біля себе, для уникнення відповідальності та подолання опору ОСОБА_4 , яка спробувала припинити його протиправну поведінку та затримати останнього шляхом тримання руками за одяг, вийшов із приміщення вищевказаного магазину, та утримуючи викрадені кошти в руці, наніс потерпілій декілька ударів долонею в область обличчя, рук, чим змусив ОСОБА_4 відпустити його; внаслідок чого потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, після чого, ОСОБА_5 побіг з місця вчиненого, однак, був затриманий свідками злочину до приїзду правоохоронних органів, чим своїми діями спричинив шкоду потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1460 грн.

В судовому засіданні, ОСОБА_5 в порядку вимог ст.. 351 КПК України надав покази про те, що дійсно 03.05.2019р. в обідній період часу, він зайшов до магазину галантереї та біжутерії, що знаходиться по проспекту Незалежності № 95, м. Чернівці, де скориставшись тим, що в магазині людей не було, підійшов до потерпілої в сказав: «Пограбування», після чого, в присутності потерпілої, дістав із каси магазину гроші в сумі 1460 гривень та направився до виходу.

Пояснив, що чув, як потерпіла йому кричала в вслід, однак він вийшов на вулицю, ОСОБА_4 вибігла за ним і схопила за руку, він їй ладо нею наніс удар один чи два точно не пам`ятав і побіг в іншу сторону, але його затримали люди і привели до магазину, де він віддав потерпілій кошти та по приїзду працівників поліції, його відвезли в райвідділ. Просив його суворо не карати, попросив вибачення в залі суду в потерпілої.

Окрім повного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_5 повністю погодився із пред`явленим йому обвинуваченням та з усіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства та підтверджують його вину у вчиненні інкримінованого злочину; просив справу розглянути в спрощеному порядку.

Відповідно ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Отже, в силу даної норми закону, судом роз`яснено обвинуваченому, іншим учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини в апеляційному порядку за прд`явленим обвинуваченням.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив зрозумілість йому роз`яснення вказаної норми закону, потерпіла ОСОБА_4 , не заявила клопотань про допит свідків, повного дослідження доказів в справі і просила також, кримінальне провадження розглянути в спрощеному порядку, вказавши, що її законні права і інтереси порушено не буде. За наведених підстав, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу, не оспорюються.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , пояснила, що 03.05.2019р. біля 14.50 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до належного їй магазину галантереї та біжутерії, що по Проспекту Незалежності № 95, м. Чернівці і підійшовши до каси сказав: «пограбування», після чого, однією рукою швидко відчинив шухляду, звідки взяв гроші а іншою рукою намагався їй завадити припинити його дії, після чого вибіг на вулицю, не реагуючи на її крики повернути кошти. Вказала, що вибігла на вулицю за обвинуваченим, схопила його за руку, однак ОСОБА_6 наніс їй кілька ударів в область обличчя і сильний удар по руці, вона його відпустила і побігла в магазин щоб взяти телефон і викликати працівників поліції, як через деякий час перехожі затримали обвинуваченого і з ним дочекалися приїзду працівників поліції. Гроші їй було повернуто в сумі 1460 грн. В судовому засіданні прийняла пробачення ОСОБА_5 , просила не призначати йому покарання пов`язане з позбавленням волі, зазначивши при цьому, що претензій ні матеріального ні морального характеру до останнього не має.

Наведені докази, у своїй сукупності, дають суду підстави вважати, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабежу), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої. Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує особу винного, який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким проживає з матір`ю, не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягував; судом враховуються і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щиросердечне каяття ОСОБА_5 у вчиненому, його активне сприяння розкриттю злочину. При цьому, суд звертає увагу, що потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що претензій до обвинуваченого вона, морального характеру і матеріального не має та прийняла вибачення обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, думку потерпілої, яка просив призначити ОСОБА_5 покарання без ізоляції його від суспільства, суд вважає, що за наведених вище обставин, виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України на певний строк та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України; враховуючи при цьому те, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Дана позиція ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 N 15рп/2004 у справі N 1-33/2004. Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48), ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" суди повинні призначати покарання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу винного, звернуто увагу на те, що судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати, речові докази - відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 був застосований судом у вигляді домашнього арешту на підставі ухвали суду від 21.06. 2019 року. А, отже, суд вважає, що застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слід залишити до вступу вироку в законну силу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі .

Відповідно до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 від відбування основного покарання звільнити, з іспитовим строком на 2 (два) роки, та покладенням на нього, згідно пунктів 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України наступних обов`язків: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (у разі працевлаштування), а також обов`язку визначеного п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_5 на підставі ухвали суду від 21.06. 2019 року, у вигляді домашнього арешту слід залишити обраним, до вступу вироку в законну силу.

Копію вироку, після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1