Провадження № 1-кп/742/247/19
Єдиний унікальний № 742/2028/19
ВИРОК
Іменем України
05 листопада 2019 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000467 по обвинуваченню :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Переволочна, Прилуцького району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 296 КК України,
за часті сторін кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_6 , представник КЗ МСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ОСОБА_7 , представник потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИВ:

08.04.2019, близько 10 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на території комунального закладу медико- соціального захисту "Прилуцький обласний будинок дитини "Надія", розташованого за адресою: м.Прилуки, вул.Богунська, 2-А, де в цей час на прогулянці перебували малолітні діти, маючи єдиний умисел, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими

нормами моралі, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження інших осіб з хуліганських мотивів, висловлювався нецензурною лайкою, безпричинно вчинив сварку з працівниками даного закладу та, схопивши руками за голову та волосся вихователя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останній тілесні ушкодження у вигляді рваної рани на лівій вушній раковині, яке згідно висновку експерта № 85 від 20.05.2019 року, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розгляд здоров`я.

Протиправні дії намагалися припинити працівники закладу, але останній не вгамовувався та руками наніс удари по автомобілю марки "Smart" чорного кольору ДНЗ НОМЕР_1 , який розташовувався на території закладу, що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від чого утворились ум`ятини у верхній частині на правому задньому крилі та відшарування фарби на крилі, поряд з дверми.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 було порушено роботу закладу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю та детально розповів про обставини вчинення інкримінованого діяння. А саме показав, що 08 квітня 2019 року вранці близько 10 години він приїхав на територію КЗМСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» в нетверезому стані, щоб попрощатись з знайомою оскільки він їхав за кордон. На площадці гуляли діти з вихователем, потерпілою по справі. Так як вихователь грубо вела себе з дітьми він зробив їй зауваження, а потім почав тягати її за волосся і відірвав сережку з вуха. Умислу в цьому в нього не було, так як все вийшло само собою. Після цього викликали працівників поліції і його забрали, а хто викликав швидку допомогу він не знає і медичної допомоги потерпілій він не надавав. Він намагався розрахуватись з потерпілою і пропонував 1 000 доларів , але її чоловік сказав, що потрібно більше . На даний час в нього немає коштів відшкодовувати збитки потерпілій. Цивільний позов визнає частково в розмірі 30 000 гривень, які зобов`язується сплатити потерпілій .
На підтвердження винуватості ОСОБА_3 в інкримінованому злочині судом досліджені наступні докази надані стороною обвинувачення, а саме:
потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 08 квітня 2019 року вона з дітьми була на прогулянці на території КЗМСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія». Близько 10 години ранку вона побачила обвинуваченого який перебував в нетверезому стан та йшов по території закладу та падав. Коли він підійшов до дітей, то вона почала просити його відійти та покинути територію, але він не реагував та почав висловлюватись нецензурними словами в її бік та махати руками. Потім обвинувачений схватив її за волосся і відірвав сережку з вуха і разом з сережкою відірвалась мочка вуха та продовжував тягати її за волосся. Після чого вихователі покликали чоловіків ,які були на роботі в закладі, щоб його заспокоїти, а вже потім і працівників поліції. Обвинувачений пропонував їй відшкодувати шкоду і вона погодилась спочатку, але потім відмовилась. Від обвинуваченого їй пропонували приблизно 700 доларів, але конкретно суму не називав з проханням закрити кримінальне провадження;
представник потерпілого КЗ МСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ОСОБА_7 показала , що вона не була очевидцем подій, але їй відомо зі слів працівників закладу, що обвинувачений вчинив хуліганські дії на території закладу, які призвели до негативного пливу на працівників закладу та дітей. Спочатку його хуліганські дії припинили чоловіки, які працюють в закладі, а вже потім були викликані працівники поліції. В зв`язку з даною подією був порушений режим роботи закладу оскільки вихователь ОСОБА_6 , постраждала та була госпіталізувана і на її підміну потрібно було викликати іншого вихователя;
допитана в якості свідка ОСОБА_10 , показала, що вона працює старшим вихователем КЗМСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія». Точної дати коли це трапилося вона вже не пам`ятає. Коли вона йшла по коридору закладу та зустріла керівника закладу ОСОБА_11 , а поблизу неї була вихователь ОСОБА_12 , яка повідомила що на площадці де гуляють діти щось відбувається. Вони всі втрьох пішли на майданчик і побачили, що якийсь чоловік тягає їхнього вихователя ОСОБА_6 за волосся. Діти були схвильовані та почали плакати. Вона пішла до дітей, забрала їх та повела в приміщення. Дітки були від двох до шести років. Після цього як завели дітей в приміщення, то до них підійшла ОСОБА_6 і вона побачила, що в неї по щоці текла кров. Далі вона постійно перебувала в приміщенні з дітьми, а інші працівники надавали ОСОБА_6 допомогу. Потім викликали швидку допомогу та працівників поліції. Хто конкретно припинив всі ці дії вона не бачила бо була з дітьми;
допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , показала що вона працює вихователем КЗМСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія». Якого числа це сталось вона не пам`ятає, але пам`ятає що це було вранці. Вона разом з вихователем ОСОБА_6 були на прогулянці з дітьми на території закладу. До них підійшов якийсь чоловік і почав говорити, що хоче погратись з дітьми Вони його не підпускали до дітей та попросили залишити заклад, але він почав кричати та висловлюватись нецензурними словами. Після цього вона побігла за головним лікарем, а ОСОБА_6 та ОСОБА_13 залишились на площадці з дітьми. Назад вона повернулась разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_14 і побачила, що цей чоловік тягає за волосся ОСОБА_6 , а вона падає та піднімається. Після цього вони з колегами підійшли до них та розборонили . Потім обвинувачений взяв камінь і хотів кинути в вікно закладу та розбити його та постійно висловлювався нецензурними словами. Також обвинувачений кричав, що поріже всіх , оскільки всі жінки погані, народжують дітей, а потім віддають в дитячий будинок. Все це тривало близько 30 хвилин поки не приїхали працівники поліції. Також обвинувачений в її присутності два рази вдарив по її автомобілю та пошкодив його. Після припинення протиправних дій обвинуваченим вона звернула увагу на ОСОБА_6 і побачила, що в останньої відірвано мочку вуха та кров тече по обличчі та руках;
свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що вона працює лікарем в Прилуцькій міській лікарні та надавала медичну допомогу потерпілій ОСОБА_6 , яка поступила в відділення. При первинному огляді потерпілої у неї була закривавлена ліва частина обличчя та відсутня мочка вуха. Відірвану частину мочки вуха потерпіла надала їй, але вона вже була не життєздатна і пришити її до вуха не можливо, тому нею було сформована мочку вуха і вшиті інші хрящі та приблизно було сформовано мочку вуха схожу на звичайне вухо . Під час оперування та проведення пластичних маніпуляцій з відновлення мочки вуха виникали проблеми з загоювання хрящів. Без операційного втручання вухо відновити не можливо. Потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні , оскільки лікування в умовах стаціонару було показане для нагляду за процесом виздоровлення ;
допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що 08.04.2019 між 10 та 11 годинами ранку вона перебувала на робочому місці та до неї в кабінет зайшла ОСОБА_17 , в якої з лівого вуха текла кров та вона почала надавати їй першу медичну допомогу. Після чого вона провела ОСОБА_6 до швидкої допомоги та на місці події знайшла частинку мочки вуха , яку в подальшому було передано лікарям. Зі слів ОСОБА_18 травму їй наніс невідомий чоловік на території закладу під час прогулянки з дітьми. Очевидицею подій вона особисто не була, але коли вийшли на вулицю то бачила обвинуваченого, який сидів в автомобілі працівників поліції;
свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що 08.04.2019 о 10 год. 15 хв. вона разом з ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_9 згідно з табелюванням та режиму закладу вивели дитячу трупу на літній майданчик для прогулянки. В цей час до них підійшов невідомий чоловік, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та почав підходити до дітей, щоб з ними погратися, але так як відповідно до режиму роботи закладу заборонено стороннім особам спілкуватися з дітьми, що порушило режим роботи, вони просили чоловіка щоб той залишив заклад. Вказаний чоловік на їхні неодноразові зауваження та прохання залишити територію закладу не реагував, поводив себе неадекватно. Ненадання ними даному чоловіку погратися з дітьми обурило його та він почав проявляти агресію до працівників та схватив ОСОБА_17 за волосся та почав тягнути і було нанесено їй травму та вона почала кричати від болю, після чого вона побачила кров у ОСОБА_17 в області лівого вуха. В подальшому, так як вказаний чоловік поводив себе неадекватно, їм прийшлося завершити прогулянку з дітьми передчасно та вона завела дітей в приміщення. Дані дії супроводжувалися нецензурною лайкою з боку чоловіка, а також це все відбувалося на очах у дітей закладу. ОСОБА_22 спробувала заспокоїти чоловіка, але він виразився в її бік нецензурною лайкою та потім почав бити руками особистий автомобіль ОСОБА_23 , який на той час стояв на території закладу, чим було деформовано задню стійку автомобіля;
допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_24 показав, що він проводив судово-медичне освідування потерпілої ОСОБА_6 , та ним було встановлено, що тілесні ушкодження, які були їй заподіяні відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Оскільки вухо не відноситься до обличчя то і пошкодження мочки вуха не змінює кваліфікацію тяжкості тілесних ушкоджень заподіяних ОСОБА_6 ;
заява ОСОБА_6 до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області від 08.04.2017 року в якій остання просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , 1981 року народження, який наніс їй тілесні ушкодження( а.п.40);
повідомлення комунального закладу медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» від 08.04.2019 року про притягнення до кримінальної відповідальності невідому особу, яка вчинила хуліганські дії на території закладу та спричинила тілесні ушкодження вихователю ОСОБА_6 ( а.п.41);
протокол огляду місця події від 08.04.2019 року, яким встановлено, що в ході огляду автомобіля марки "Smart" чорного кольору ДНЗ НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходився на території комунального закладу медико-соціального захисту "Прилуцький обласний будинок дитини "Надія", виявлено ум`ятини у верхній частині на правому задньому крилі та відшарування фарби на крилі, поряд з дверми( а.п.43-47);

висновок щодо результатів огляду на стан сп`яніння від 08.04.2019 року, яким встановлено, що ОСОБА_3 08.04.2019 року об 12 год. 10 хв. перебуває в стані алкогольного сп`яніння( а.п.49);

висновок експерта №85 від 10.04.2019 року, яким встановлено, що у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено рвану рану на лівій вушній раковині. Дана рана могла утворитися в межах двох діб, що не суперечить можливості його утворення 08.04.2019 року. Виявлена у ОСОБА_6 рвана рана на лівій вушній раковині, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я( а.п.49-52);
висновок експерта № 126 від 30.05.2019 року, яким встановлено, що у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено післяопераційний рубець на лівій вушній раковині, який є наслідком загоєння післяопераційної рани. Відповісти на питання чи є тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_6 виправними або не виправними, об`єктивно немає можливості із-за проведеного хірургічного втручання з метою усунення наслідків ушкодження лівої вушної раковини. Відповісти на питання ухвали «У разі непоправності тілесних ушкоджень, чи може воно бути розцінене як тяжке?» не входить в компетенцію судово-медичного експерта ( а.п.54-58).

Відповідно до статті 91 КПК, доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, подія кримінального правопорушення( час,місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення) , винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Частина друга статті 17 КПК передбачає, що сторона обвинувачення має довести ці обставини поза розумним сумнівом. Щодо стандарту переконання поза розумним сумнівом, Верховний Суд висловлювався у своїх постановах від 12 червня 2018 року (провадження № № 51-1604км18)[1], 4 липня 2018 року (провадження № 51-597км17)[2], 20 листопада 2018 року (провадження № 51-682км18)[3], 6 грудня 2018 року (провадження № 51-4558 км 18)[4].
Відповідно до статті 94 КПК, оцінка суду має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у тому числі на оцінці кожного доказу, наданого сторонами кримінального провадження. Суд не може ігнорувати надані суду докази лише з тієї причини, що вони ставлять під сумнів версію, запропоновану стороною обвинувачення.
Оцінюючи докази досліджені в судовому засіданні суд приходить до висновку , що вони є належними та допустимими.
Показання обвинуваченого суд визнає достовірними та такими , що повністю узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_6 та представника потерпілого КЗ МСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ОСОБА_7 , а також свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , які підтвердили, що обвинувачений на території комунального закладу медико- соціального захисту "Прилуцький обласний будинок дитини "Надія", поводив себе зухвало, лаявся нецензурною лайкою, безпричинно заподіяв тілесні ушкодження вихователяю ОСОБА_6 та пошкодив стоячий автомобіль і на зауваження працівників закладу не реагував, що призвело до порушення роботи закладу.
Крім того, показання потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілого КЗ МСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ОСОБА_7 , а також свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , щодо фактичних обставин подій , які відбувалися 08.04.2019 року близько 10 години на території Комунального закладу медико-соцального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» повністю узгоджуються з протоколом огляду місця події від 08.04.2019 року, яким встановлено пошкодження автомобіля "Smart" чорного кольору ДНЗ НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходився на території комунального закладу , протоколом огляду на стан сп`яніння від 08.04.2019 року, відповідно до якого обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння, а також висновками експерта № 85 від 10.04.2019 та № 126 від 30.05.2019 року, та показаннями наданими в судовому засіданні експертом ОСОБА_24 , якими встановлено, що тілесні ушкодження, які обвинувачений заподіяв ОСОБА_6 у виді рваної рани лівої вушної раковини відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Оцінюючи докази в сукупності, суд вважає, що вони є послідовними, логічними та такими, що доповнюють один одного, а з точки зору достатності достатніми, що дає можливість суду зробити висновок про доведеність вини обвинуваченого .
За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.
В обвинувальному акті зазначено обставину, що пом`якшує покарання щире каяття.
Так, дійсно в судовому засіданні обвинувачений зазначив, що щиро розкаюється, але суд не знаходить підстав щодо визнання даної обставини такою, що пом`якшує покарання останньому, виходячи з наступного.
Суд констатує, що така обставина носить лише формальний характер. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, в матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений відшкодував збитки потерпілому.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 22 березня 2018 р. ( справа № 759/7784/15-к, провадження № 51-2607 км 18).
Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, на підтвердження намагання обвинуваченим відшкодувати шкоду, ті обставини, що відразу ж після події обвинувачений пропонував потерпілій відшкодувати збитки в розмірі 1000 дол. США, оскільки в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений особисто не пропонував кошти, і лише один раз його представники спілкувалися з потерпілою після події, та лише в розмові пропонували надати кошти взамін на закриття провадження, а на протязі майже півроку під час досудового розслідування та судового розгляду жодних дій на відшкодування збитків обвинуваченим здійснено не було.
Враховуючи викладене, суд вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, визнання вини, особу винного, який до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивну характеристику з місця проживання, на обліку в лікаря нарколога та лікаря -психіатра не перебуває, а також висновок органу пробації, відповідно до якого виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі за умови здійснення просвітницько-профілактичних заходів.
Крім того, судом враховується, що обвинувачений не працює і не займалися будь-якою суспільно-корисною працею, конкретні обставини справи, а саме місце скоєння злочину, яким є дитячий заклад в якому знаходилися діти старшої групи віком 6 років, та злочин скоєно в їх присутності, заподіяння злочином потерпілій ОСОБА_6 , тілесних ушкоджень, які хоча і відносяться до категорії легких, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, але відірвання частки мочки вуха є непоправним , а також ті обставини, що протиправні дії обвинуваченого були припинені не самостійно, а лише з допомогою працівників Комунального закладу медико-соцального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» , що в сукупності значно підвищує небезпеку дій обвинуваченого.
Беручи до уваги вище викладені обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо при застосуванні до нього покарання в межах санкцій ч.1 ст.296 КК України у вигляді арешту на строк ближчий до мінімального.
Cаме таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Статтями 127, 128 КПК України передбачено право особи на відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, шляхом її стягнення за судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.5 ст 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У пункті 7 ч.1 ст.368 КПК України зазначено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
ОСОБА_6 звернулася до обвинуваченого ОСОБА_3 з позовом про стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер і глибину фізичних та моральних страждань, яких зазнала потерпіла, внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , що виразилися в відриві частини мочки вуха, що є непоправним знівеченням вуха, а також те, що нею не надано доказів на обґрунтування розміру моральної шкоди, який вона просить стягнути в розмірі сто тисяч гривень, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає стягненню 50000 гривень моральної шкоди, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк 3( три) місяці.
Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувати.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого після приведення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1