Справа № 495/4438/19
Номер провадження 1-кп/495/390/2019
УХВАЛА

17 липня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області колегіально у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження по кримінальному провадженню, внесеного в ЄРДР № 0002926 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152, 186 ч.2, 121 ч.2, 187 ч.4 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6

представник потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152, 186 ч.2, 121 ч.2, 187 ч.4 КК України, внесеного в ЄРДР № 0002926.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки він обвинувачується у скоєнні середньої тяжкості, тяжкого, особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років із конфіскацією майна, у зв`язку з чим обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілу; вчинити інше кримінальне правопорушення, чим буде перешкоджати встановленню істини по справі. Також звернув увагу суду на те, що обвинувачений ОСОБА_5 є особою, яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що обвинувачений після притягнення до кримінальної відповідальності належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та те, що він може в будь-який момент здійснить спробу для уникнення покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того, вважає, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту чи застави є недоцільним, оскільки враховуючи особливу тяжкість вчиненого злочину, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного та тимчасового заробітку та інших видів доходів, раніше судимий, що може призвести до вчинення обвинуваченим інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Представник потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора та просив відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинувачений не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення відносно ОСОБА_5 , яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, середньої тяжкості та особливо тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років із конфіскацією майна, враховуючи вік обвинуваченого, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме те, що він має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, те, що на даний час кримінальне провадження не розглянуто, по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, потерпілі, свідки, не досліджені письмові докази, те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому суд дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .

Крім того, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 369-372, 392-395 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» строком на 60 днів, який діє включно по 14.09.2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2