Кримінальне провадження № 1-кп/760/2190/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2018 року за № 0000964 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жаботин, Кам`янського району, Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця за контрактом, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.263 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , 19.06.2019 року більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, користувався всесвітньою мережею « Інтернет» та відвідав невстановлений досудовим розслідуванням сайт, де познайомився із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою придбання ножа.
21.06.2019 року приблизно о 10.45 год. ОСОБА_4 зустрівся з невстановленою досудовим розслідуванням особою біля станції метро " Вокзальна" КП " Київський метрополітен" в м.Києві з метою незаконного придбання холодної зброї, а саме ножа, та надав вказаній особі 800 гривень, після чого, отримав від останнього ніж у чохлі, який згідно висновку експерта від 10.07.2019 року № 8-2/545 належить до коротко-клинкової холодної зброї колючої дії, виготовлений промисловим способом фірми «VIKING NORDWAY» по типу бойових японських ножів « Танго». Придбаний ніж він помістив до центрального відділення свого рюкзака, який, у порушення Положення про дозвільну систему затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, носив при собі без передбаченого законом дозволу.
21.06.2019 року об 11.15 год. ОСОБА_4 був зупинений працівником поліції в вестибюлі станції метро « Вокзальна» КП « Київський метрополітен» у м.Києві та запрошений до кімнати поліції, де у присутності двох понятих у нього виявлено та вилучено з центрального відділу рюкзака ніж, який належить до коротко-клинкової холодної зброї колючої дії, виготовлений промисловим способом фірми «VIKING NORDWAY» по типу бойових японських ножів « Танго».
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України.
31.07.2019 року між прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного провадження обставин, ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 2 ст.263КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 .

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості від 31.07.2019 року.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно із ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості від якого потерпілих не має.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 2 ст. 263 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди покарання.
Під час проведення досудового розслідування експертами Київського міського НДЕКЦГ Головного управління МВС України в м. Києві проводилась судова-криміналістична експертиза витрати на її проведення складають 1256.08 гривень, що підтверджено відповідною довідкою. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 1256.08 гривень.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 122, 374, 474 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.07.2019 року укладену між прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31.07.2019 року покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що складає 850/Вісімсот п`ятьдесят/гривень.

Речові докази: ніж, який зберігається в камері схову УП в метрополітені ГУНП у м.Києві по квитанції № 007527 знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта розмірі 1256.08 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .