Справа № 591/2773/19
Провадження № 1-кп/591/497/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 року м.Суми

Зарічний районний суд м.Суми у складі :

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 0000323 від 30.01.2019 року щодо обвинувачення

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, м. Ростов-на-Дону, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого водієм ПСП «Укрросхім», зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 30.01.2019 близько 17 год. 15 хв. керував автомобілем «ВАЗ 2107» д.р.н. НОМЕР_1 , по проїзній частині вул. Прикордонна, м. Суми в напрямку ТОВ «Керамія». Рухаючись по центру своєї смуги руху, ОСОБА_6 знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку і після роз`їзду з зустрічним транспортним засобом, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який в цей час перебував на смузі його руху.

Унаслідок дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: «закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому піраміди правої скроневої кістки, забою головного мозку (вогнища забою в тім`яній та лобній долі справа), субдуральної гідроми справа, субарахноідально-інтравентрикулярного крововиливу, забійної рани голови, закритої травми грудної клітини, переломів 4-5 ребер справа, після травматичного пневмотораксу справа, закритого перелому кісток правої гомілки, пошкодження зв`язкового апарату правого колінного суглобу, забійної рани правого колінного суглобу, лівого ліктьового суглобу», які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №186 від 25.04.2019 були небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №56/51 від 27.04.2019, ОСОБА_6 керуючи автомобілем «ВАЗ 2107» д.р.н. НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, введених в дію з 01.01.2002), передбаченим п. 12.3. При цьому, як би водій ОСОБА_6 в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди вжив би заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або об`їзду перешкоди, то б наїзду не відбулося.

Тому, порушення п. 12.3 ПДР, допущене водієм ОСОБА_6 , знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, що виразилося в порушенні вимог п. 12.3 ПДР, під час керування 30.01.2019 автомобілем «ВАЗ 2107» д.р.н. НОМЕР_1 , по вул. Прикордонна в м. Суми і призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_4 , унаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, та зазначив, що скоїв його за обставин, що викладені в обвинувальному акті. Просив вибачення у потерпілого, відшкодував шкоду заподіяну злочином, в тому числі на лікування потерпілого, продовжує надавати матеріальну допомогу на реабілітацію останньому, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 .. При призначенні покарання просив врахувати, що обвинувачений просив у нього вибачення, він їх прийняв. Будь-яких претензій до обвинуваченого він не має, оскільки частка вини є й в нього. Просить призначити якомога м`яке покарання без позбавлення права керування транспортними засобами.

Оскільки покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доказана в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує сімейний стан, зокрема те, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2004 р.н. та 2011 р.н., матеріальний стан обвинуваченого, стан його здоров`я, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин. Натомість, дані про особу обвинуваченого свідчать про те, що обвинувачений розкаявся, злочин вчинений з необережності, він є особою, що раніше не судима, позитивно характеризується за місцем роботи, відшкодував заподіяну злочином шкоду потерпілому, потерпілий його вибачив та будь-якого характеру претензій до ОСОБА_6 не має. Крім того, останній на обліках ніде не перебуває, відшкодував витрати держави на лікування потерпілого, судові витрати під час досудового розслідування. Суд враховує також і ті обставини, що пом`якшують покарання, а це: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Наявність обставини, що обтяжує покарання не встановлено.

Згідно досудової доповіді, то слід зауважити, що ОСОБА_6 має низький рівень повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає, що обвинуваченому можливо призначити покарання, в разі доведення його винуватості, яке не пов`язане з позбавленням волі з покладенням на нього додаткових обов`язків.

З урахуванням декількох обставин , що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , з урахуванням особи винного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 , покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу і це покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення; попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та суд не вбачає підстав для його обрання.

Цивільний позов не заявлявся . Речові докази та судові витрати відсутні.

В судовому засіданні було встановлено, що ході досудового розслідування скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.01.2019 року по справі № 592/1807/19, провадження № 1-кс/592/1001/19, а саме: на автомобіль ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 18.03.1997 року зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та передано автомобіль обвинуваченому із забороною останньому та будь-яким іншим особам розпоряджатися та відчужувати вказане майно до ухвалення вироку по кримінальному провадженню або закриття кримінального провадження.

Оскільки відпали підстави забезпечення кримінального провадження шляхом такої заборони, суд вважає за необхідне його скасувати .

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за цим законом, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 грн.

Скасувати заборону на відчудження та розпорядження майном, а саме: автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 18.03.1997 року зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_7 -Когер