Провадження № 1-кп/127/825/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 06 вересня 2019 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001880 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хабаровськ, Росія, громадянки Росії, що має посвідку на постійне проживання на території України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої медичною сестрою, раніше несудимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 05.09.2019 близько 17:30 год. перебуваючи в приміщенні магазину «Шик і Блиск» за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 20, підійшовши до каси для здійснення розрахунку за придбані товари, побачила на полиці мобільний телефон торгової марки «Samsung» серії «Galaxy J 3моделі «SM-J320H» в чохлі чорного кольору, належний ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи таємно, з корисливих спонукань, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу ОСОБА_4 взяла з прилавку вказаний мобільний телефон, поклала його до свого рожевого гаманця, яким попередньо його прикрила, та, розрахувавшись за придбані товари, з викраденим залишила приміщення магазину.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1750,00 грн.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину не визнала та суду пояснила, що прийшла до магазину «Шик і Блиск» на вул. Соборній в м. Вінниці, де, розмовляючи по телефону, з товарами підійшла до каси. Під час розрахунку вона побачила, що на полиці біля каси лежить мобільний телефон в чорному чохлі. Вона вирішила, що телефон забув хтось із відвідувачів магазину і найкраще буде його забрати собі, щоб потім повернути власнику шляхом розміщення оголошення через Фейсбук. З цією метою вона взяла вказаний телефон, поклала собі у сумочку та вийшла. Вона вважала, що не варто звертатись до працівників магазину з приводу знахідки. Коли вийшла з магазину, то сіла до машини в якій перебували чоловік та син, залишивши телефон в машині пішла по власним справам, а коли повернулась в машину, телефон вже розрядився. Коли вона повернулась додому, знайшла зарядний пристрій та почала заряджати, телефон ввімкнула, проте на ньому стояло блокування. Оголошення розмістити не встигла, в поліцію про знахідку не повідомляла. На наступний день приїхала поліція, після чого вона віддала знайдений нею телефон працівникам поліції.
Допитана потерпіла ОСОБА_6 суду повідомила, що робила покупки в магазині «Шик і Блиск», що на вулиці Соборна в м. Вінниці. Коли розраховувалась, на полиці біля каси залишила свій телефон в чорному чохлі та забула його забрати, після чого вийшла з магазину. Через 25-30 хв. зрозуміла, що забула свій телефон біля каси у вищевказаному магазині, однак коли повернулась, то телефону там вже не було. Працівники магазину телефону не бачили та їм ніхто не повідомляв про знахідку. Про те що телефон забрала стороння особа стало відомо після перегляду відеозапису з камер відеоспостереження магазину.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона працює в магазині «Шик і Блиск» на вул. Соборній в м. Вінниці. В той день вона обслуговувала потерпілу, а потім обвинувачену з різницею в часі близько 5 хв. Під час розрахунку потерпіла поспішала, розрахувалась за покупки та вийшла з магазину. Обвинувачена розмовляла по телефону, розрахувалась за придбані товари та вийшла з магазину. Їй не відомо, щоб хтось звертався до працівників магазину з інформацією про знайдений мобільний телефон. Однак випадки коли працівники магазину або відвідувачі знаходять забуті речі непоодинокі, зазвичай речі залишаються в приміщенні магазину та повертаються власникам.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що працює в магазині «Шик і Блиск» на вул. Соборна в м. Вінниця. В той день вона замінила ОСОБА_7 , оскільки вони працюють позмінно. Протягом її робочого дня ніхто не звертався з повідомленням про знайдений мобільний телефон. З приводу загубленого мобільного телефону звернулась потерпіла, яка повідомила, що забула свій телефон біля каси та не може його знайти. Зазначила, що потерпіла звернулась в той же день, ввечері.
З досліджених у судовому засіданні в заявленому сторонами обсязі доказів, вбачається, що 05.09.2019 року о 20.00 годині з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулася ОСОБА_6 . Згідно вказаної заяви вона просила прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з 17:30 до 17:45 05.09.2019 року, перебуваючи у приміщенні магазину «Шик і блиск», що розташований за адресою м. Вінниця, вул. Соборна, 20 вчинила крадіжку її мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J3» в чохлі чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 .
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 06.09.2019 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Згідно з протоколом огляду місця події від 06.09.2019 року, здійсненого в присутності двох понятих в приміщенні кабінету № 215 Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_4 добровільно за своєї письмової згоди передала працівникам поліції мобільний телефон марки «Samsung» в чохлі чорного кольору, який за словами ОСОБА_4 вона знайшла в магазині «Шик і Блиск» що за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 20.
Заявою ОСОБА_4 від 06.09.2019 року підтверджено обставину добровільної видачі мобільного телефону.
Вказаний телефон оглянутий в ході досудового слідства, що підтверджується протоколом огляду від 24.09.2019 року та згідно постанов про визнання предмету речовим доказом та передачу його на зберігання від 09.09.2019 року та 24.09.2019 року, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J 3», визнаний речовим доказом.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2019 року накладено арешт на вказаний мобільний телефон.
Згідно висновку експерта № 6097/19-21 від 24.09.2019 року, ринкова вартість наданого на дослідження бувшого у користуванні мобільного телефону торгової марки «Samsung» серії «Galaxy J 3» моделі «SM-J320H», станом на 05.09.2019, при умові робочого стану та виконанні всіх функцій, що відповідні даній моделі, складала 1750,00 грн.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам за участю свідка ОСОБА_7 від 20.09.2019 року, свідок ОСОБА_7 впізнала на фотознімку під № 2 особу, якій вона продавала товар. Вказаною особою є ОСОБА_4 .
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам за участю свідка ОСОБА_8 від 24.09.2019 року, свідок ОСОБА_8 впізнала на фотознімку особу під № 4. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання від 24.09.2019 року в протоколі на фотокартці під № 4 зображена ОСОБА_4 .
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам за участю потерпілої ОСОБА_6 від 25.09.2019 року, потерпіла ОСОБА_6 впізнала на фотознімку особу під № 1, з якою вона зустрілась в магазині «Шик и Блиск» на вул. Соборній, 20 в м. Вінниця. Потерпіла ОСОБА_6 впізнала особу під № 1 за загальними рисами обличчя та зачіскою. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання від 25.09.2019 року в протоколі на фотокартці під № 1 зображена ОСОБА_4 .
З ухвали суду від 23.09.2019 року, протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 25.09.2019 року, протоколу огляду від 25.09.2019 року та постанови про визнання документу речовим доказом від 25.09.2019 року, вбачається, що під час досудового слідства було здійснено вилучення відеозапису з камер відеоспостереження з магазину «Шик и Блиск», який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 20. Вказаний відеозапис поміщено на DVD-R диск, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Разом з тим, в судовому засіданні відтворити відеозапис суд не зміг через його відсутність на диску.
Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Дослідження звуко- і відеозаписів здійснюється шляхом їх відтворення і демонстрації в залі судового засідання, що передбачено ст. 359 КПК України.
Враховуючи, що відеозапис не переглянуто безпосередньо судом у судовому засіданні, суд вказані докази не приймає до уваги, як такі, що не були досліджені судом безпосередньо.
Заслухавши показання обвинуваченої, потерпілої, свідків, безпосередньо дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.
Фактично в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 не оспорила обставин, що викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця події, підтвердивши, що вона дійсно 05.09.2019 року у приміщенні магазину Шик і Блиск по вул. Соборній у м. Вінниці заволоділа телефоном. Не заперечувала факт того, що зазначений телефон перебував у вказаному магазині, на поличці поруч з касою, підтвердила і факт того, що досудовим слідством правильно встановлено марку та модель зазначеного телефону. ОСОБА_4 підтвердила і спосіб вчинення вказаного злочину, відображений в обвинувальному акті, повідомивши те, що вона, побачивши телефон, розуміла, що вказаний телефон є чужим та взяла його та з ним вийшла з приміщення магазину.
Таким чином, вказані обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ОСОБА_4 діяння, фактично не оспорені обвинуваченою та додатково підтверджені і показаннями потерпілої, яка суду вказала на те, що заволодіння її телефоном відбулось саме 05.09.2019 року о 17.30 годині в приміщенні зазначеного магазину.
На підставі вказаних доказів суд вважає доведеним час, місце та спосіб вчинення злочину.
Єдине, що оспорюється обвинуваченою у вказаному кримінальному провадженні є наявність умислу на вчинення крадіжки чужого майна, оскільки обвинувачена суду повідомила, що умислу на крадіжку не мала, вказаний телефон вважала знахідкою та бажала повернути його власнику шляхом здійснення оголошення у соціальній мережі Фейсбук.
Оцінюючи вказану версію, суд приймає до уваги наступне.
Верховний Суд України у постанові від 06.03.2016 року у справі № 5-2кс14, вказав, що визначальною ознакою крадіжки є суб`єктивна сторона цього злочину, тобто психічне ставлення винної особи до вчинюваних нею дій. Така особа розуміє, що заволодіває чужим майном, усвідомлює, що воно належить конкретному власнику і що вона обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення. Зміст суб`єктивної сторони цього діяння розкривається через предмет і об`єктивну сторону цього злочину, зокрема через його зовнішні поведінкові ознаки - місце, час, спосіб та обставини скоєння злочину.
Судом як вже зазначалось на підставі показань обвинуваченої, потерпілої та свідків (двох працівників магазину) встановлено місце вчинення злочину магазин, що є громадським місцем з обмеженим простором.
Постановою Верховного Суду від 18.07.2019 року у справі № 761/31918/17 визначено, відмінність крадіжки між знахідкою, що полягає у п`яти елементах. Так, на відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відоме; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати й сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; ґ) відсутня можливості виявлення (ідентифікації) законного власника майна.
Таким чином знахідкою, як про це стверджувала під час судового розгляду обвинувачена, може бути лише майно, яке вибуло з володіння власника потерпілої ОСОБА_6 , місце знаходження вказаного телефону не було відоме потерпілій ОСОБА_6 , час, що пройшов від втрати та знахідки переконав ОСОБА_6 у тому, що телефон остаточно втрачений, а у обвинуваченої була відсутня можливість виявлення законного власника.
Оцінюючи наявність чи відсутність вказаних обставин суд приймає до уваги показання потерпілої, яка суду повідомила, що вона через 30 хвилин виявила, що забула телефон у магазині, точно знала у якому саме та де, зрозумівши вказане вона повернулась до магазину та повідомила про подію.
Такі показання потерпілої підтверджені показаннями свідків у справі, які вказали, що потерпіла повернулась до магазину через нетривалий проміжок часу та відразу повідомила, що забула мобільний телефон на поличці біля каси.
Сукупність зазначених доказів переконує суд у тому, що потерпілій було відомо місцезнаходження вказаного телефону та вона, своїм поверненням вчинила дії, що свідчать про те, що для неї телефон не був остаточно втрачений.
Оцінюючи поняття вибуття майна з володіння власника суд звертає увагу, що постановою Верховного Суду від 18.07.2019 року у справі № 761/31918/17, визначено, що якщо привласнення майна відбувається в адміністративних приміщеннях, пунктах здійснення розрахунково-касових операцій та інших громадських місцях з обмеженим простором, в таких випадках слід констатувати презумпцію «забутості» речі її власником: у подібних випадках особа, яка привласнює річ, має розуміти, що зовнішні умови, обстановка, розташування речі свідчать про те, що вона фактично не вийшла з володіння власника, а лише залишена чи забута ним.
Вказане з урахуванням місця де відбулась подія, а саме магазину з обмеженим простором, переконує суд у тому, що телефон з володіння потерпілої не вийшов.
Статтею 337 ЦК України визначено, зокрема, що особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі і повернути знайдену річ цій особі, а особа, яка знайшла загублену річ у приміщенні або транспортному засобі, зобов`язана передати її особі, яка представляє володільця цього приміщення чи транспортного засобу. Особа, якій передана знахідка, набуває прав та обов`язків особи, яка знайшла загублену річ.
Разом з тим, як вбачається з показів свідків та самої обвинуваченої, остання не проінформувала працівників магазину «Шик и Блиск» про знахідку та не вчинила жодних дій для негайного виявлення особи, що загубила мобільний телефон. Натомість остання вирішила привласнити знайдений мобільний телефон та поклала його до своєї сумки.
Більше того, показаннями обвинуваченої доведено, що фактично більш ніж протягом 24 годин з моменту привласнення мобільного телефону вона не вчинила жодних дій для пошуку власника загубленої речі.
Згідно з показаннями свідка ОСОБА_7 , яка обслуговувала спочатку потерпілу, а потім обвинувачену, різниця в часі між обслуговуванням вказаних осіб була близько 5 хв., що є незначним проміжком часу, а вже через 20-25 хв. потерпіла повернулась до магазину з метою забрати забутий нею мобільний телефон, однак не знайшла його в наслідок дій обвинуваченої.
В даному випадку привласнення майна відбулось в громадському приміщенні з обмеженим простором, а саме в магазині «Шик і Блиск», де зовнішні умови, обстановка, розташування речі вказували на те, що мобільний телефон був забутий певною особою. Відповідно до вищевказаних положень, ОСОБА_4 повинна була проінформувати про знахідку та передати її представникам магазину або негайно вчинити заходи для пошуку власника.
Подальшу видачу обвинуваченою мобільного телефону працівникам правоохоронного органу суд оцінює не як заходи вжиті особою, що знайшла загублену річ, до повернення майна власнику у відповідності до ст. 337 ЦК України, а як пом`якшуючу покарання обставину, оскільки вказане згідно показань обвинуваченої відбувалось після того, як до неї прийшла працівники поліції, та здійснювалось вже в зв`язку з розслідуванням кримінального провадження після звернення потерпілої та реєстрації кримінального правопорушення.
Таким чином, заволодіння вказаним майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося як забуте у неналежному, але відомому потерпілому місці, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.
Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченої, потерпілої та свідків, письмових доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені крадіжки є доведеною, а вказані докази в сукупності є достатнім для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченої.
Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З характеристики квартального комітету «Хутір Шевченка» вбачається, що скарг на неналежну поведінку ОСОБА_4 не надходило.
Згідно довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 13.09.2019 року обвинувачена на обліку не перебуває. З довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 10.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 на наркологічному обліку не перебуває.
З досудової доповіді Вінницького МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області № 42/3/14295-19 від 19.11.2019 року вбачається, що орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Згідно вимоги про судимість обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, офіційно працює, вчинила умисний корисливий злочин середньої тяжкості, добровільно відшкодувала завдані збитки, що підтверджується заявою потерпілої та заявою ОСОБА_4 .
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, яка вчинила злочин вперше, шкоду відшкодувала, працює, має дитину, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді штрафу, оскільки вказане покарання досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженою.
Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченої слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта становлять 314,00 гривень та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 314,00 гривень.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2019 року на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J 3» в чохлі чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 скасувати.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон марки «Samsung» серії «Galaxy J 3» моделі «SM-J320H» в чохлі чорного кольору повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: DVD-R диск - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: