УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в порядку п. 10. ч. 1 ст. 303 КПК України, на повідомлення про підозру, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, звернулась до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на повідомлення про підозру. В обгрунтування доводів скарги адвокат ОСОБА_3 зазначила, що у кримінальному провадженні №0000989 від 29.04.2019 ОСОБА_7 29 квітня 2019 року слідчим СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. По суті підозри зауважила, що у ній не наведені докази, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, якою визнана ОСОБА_6 . Потерпіла ОСОБА_6 проживає в одній кімнаті з підозрюваним ОСОБА_7 , яка будучи жінкою похилого віку, не розібравшись і не прочитавши заяву про вчинення кримінального правопорушення, підписала її, а слідчий, складену ним заяву потерпілій не оголошував та не надав їй для самостійного прочитання. Слідчий, який приходив до потерпілої, неодноразово надавав їй на підпис складені документи, які не зачитувались, зміст цих документів потерпіла не знає.

25 червня 2019 року нею було проведено опитування і складено протокол опитування адвокатом особи за її згодою в присутності адвоката потерпілої в порядку п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з яким стороні захисту стало відомо, що підстав для складення і оголошення підозри ОСОБА_7 не було, оскільки потерпіла не визнає і не підтверджує того факту, що ОСОБА_7 здійснив грабіж (а саме заволодів її особистими коштами) в поєднанні з насильством. Подія 28 квітня 2019 року сталась на грунті сварки і непорозуміння між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , де остання, будучи в стані роздратованості та образи, повідомила правоохоронні органи про дії підозрюваного з перебільшенням та вигадуванням обставин, яких не було, з метою приборкування ОСОБА_7 в його бажанні тримати у спільній квартирі собаку і проживати з дівчиною, без її згоди. ОСОБА_6 , як потерпіла, не зазнала будь-якої матеріальної шкоди, що пов`язані з протиправними діями підозрюваного і не визнає, що гроші, які ОСОБА_7 взяв, є її особистими грошима.

З урахуванням наявності свідчень потерпілої, вбачається, що повідомлення про підозру, є необгрунтованим, оскільки не спирається на події, які дійсно мали місце 28 квітня 2019 року. Також причетність підозрюваного ОСОБА_7 до кримінального правопорушення не підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування. Враховуючи вищевикладене, адвокат ОСОБА_3 просить скасувати повідомлення слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, від 29 квітня 2019 у кримінальному провадження №0000989.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримала та просила вимоги скарги задоволити.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_5 заперечували проти задоволення скарги, пославшись на те, що підозра ОСОБА_7 складена та повідомлена згідно з вимогами КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала позицію адвоката ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, проаналізувавши підозру та витребувані у органу досудового розслідування матеріали кримінального провадження №0000989 від 29.04.2019, слідчий суддя вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, а саме: в пункті 10 зазначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Як було встановлено в судовому засіданні, 28 квітня 2019 року по спецлінії «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , що її онук ОСОБА_7 вчинив відносно неї кримінальне правопорушення. Відомості по зазначеному факту 29 квітня 2019 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 186 КК України

29 квітня 2019 року слідчим СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 було повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Повідомлення про підозру та порядок здійснення такого регламентуються ст.ст. 42, 276-278, 480-481 КПК України.

Межі повноважень слідчих суддів окреслені у частині 3 статті 26 КПК України, у якій зазначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У прив`язці до завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) слідчий суддя має запобігти необґрунтованому процесуальному примусу та перевірити належність застосованої правової процедури. Глибока оцінка доказів вини підозрюваного на предмет їх належності, достатності та допустимості, наявність усіх ознак складу інкримінованого злочину, кваліфікуючих ознак, правильність кваліфікації це питання судового розгляду.

Таким чином, слідчий суддя при розгляді скарги на повідомлення про підозру не має повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час судового розгляду, однак зобов"язаний перевірити, чи не володіє орган досудового розслідування доказами, які спростовують відомості щодо можливості причетності особи до вчинення злочину.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000989 від 29.04.2019, слідчий суддя вважає, що доказів, які б спростували відомості щодо можливості причетності ОСОБА_7 до вчинення вищезазначеного злочину матеріали кримінального провадження не містять.

Підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення слідчого, прокурора про підозру від 29 квітня 2019 року слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 2, 276 - 278, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в порядку п. 10. ч. 1 ст. 303 КПК України, на повідомлення про підозру.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: