Провадження №1-кп/447/228/19
Справа №443/753/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2019 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області, у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0000196 від 08.04.2019 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Либохора Сколівського району Львівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, який на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 07 квітня 2019 року приблизно о 14:00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на передньому пасажирському сидінні в салоні автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_2 , бежевого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , а фактичним власником даного автомобіля є ОСОБА_5 , який в цей час знаходився на вулиці поруч з автомобілем на узбіччі автомобільної дороги, а саме в селі Махлинець Жидачівського району Львівської області, де спілкувався із своїми друзями, залишивши увімкненим двигун та ключі в замку запалення.

В цей час, ОСОБА_4 , скориставшись тимчасовою відсутністю володільця автомобіля - водія ОСОБА_5 , діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, та не погоджуючи свої дії із ОСОБА_5 , маючи на меті випробувати свої водійські навички та для прогулянки, керуючись корисливим мотивом та прямим умислом на незаконне заволодіння транспортним засобом, який в нього виник раптово, пересів з пасажирського на водійське сидіння та без дозволу власника розпочав рух, керуючи транспортним засобом, та продовжив його в напрямку села Корнелівка Жидачівського району Львівської області, не зважаючи на невербальні знаки власника, який намагався його зупинити та залишивши ОСОБА_5 на вказаній ділянці дороги.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_2 , з бензиновим двигуном з робочим об`ємом 1600 см3, 1978 року випуску, бежевого кольору, вартістю 14 132, 48 гривень (чотирнадцять тисяч сто тридцять дві гривні сорок вісім копійок), яким користується ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння трагнспортним засобом, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

В ході досудового розслідування між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення від 10.05.2019 року, котра знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 443/753/19-к та згідно якої сторони домовились, що ОСОБА_4 розуміє характер пред`явленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та в повному обсязі визнає та зобов`язується беззастережно визнати свою вину у його вчиненні, за обставин, викладених в обвинувальному акті під час судового розгляду. Сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Кримінальним правопорушенням ОСОБА_5 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 14132 ( чотирнадцять тисяч сто тридцять дві ) гривні 48 ( сорок вісім) копійок. На момент укладення угоди про примирення матеріальну шкоду відшкодовано в повному обсязі та сторони дійшли згоди, що будь-яких інших дій не пов`язаних з відшкодуванням шкоди обвинуваченому не потрібно вчиняти. Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості кримінальних правопорушень, його особу, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, а також його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, що слід розцінити як обставини, що пом`якшують покарання, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді 3 років обмеження волі, та оскільки обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується по місцю проживання, все це є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, та встановити іспитовий строк, якщо він на протязі вказаного строку не вчинить нового злочину та покласти на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

В судовому засіданні учасники судового процесу підтримали підписану ними угоду про примирення.

Враховуючи викладене, суд, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення, умови якої відповідають вимогам КПК України та КК України. Вказана угода укладена сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст. 289 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає повністю.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також те, що він у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а тому вважає за доцільне обрати ОСОБА_4 покарання узгоджене сторонами угоди.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення та вид покарання, яке буде йому призначене у разі затвердження угоди.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про примирення відповідає вимогам, встановленим КПК України, та не порушує прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших осіб.

Покарання визначене в угоді про примирення відповідає вимогам КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 10.05.2019 року, м. Миколаїв, укладену між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем та жителем АДРЕСА_2 , українцем, громадянином України, неодруженим, із професійно-технічною освітою, раніше не судимим, з однієї сторони, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 , українцем, громадянином України, з професійно-технічною освітою, раніше не судимим, з іншої сторони, у кримінальному провадженні № 0000196 від 08.04.2019 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням , встановивши іспитовий термін 2 (два) роки.

У відповідності до вимог ст..76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за залучення експерта в розмірі 1256,00 грн.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_2 , з бензиновим двигуном з робочим об"ємом 1600 см3, 1978 року випуску, бежевого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , а фактичним власником даного автомобіля є потерпілий ОСОБА_5 та який переданий останньому на зберігання залишити у власності потерпілого.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку передбаченому ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1