ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 658/4018/19 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Номер провадження 11-cc/819/579/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Херсонському апеляційному суді матеріали кримінального провадження №0001966 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 26 вересня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів. Одночасно відносно ОСОБА_8 застосовано альтернативний запобіжний захід у виді застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 40 140 грн. У разі внесення застави, на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просить ухвалу слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 26 вересня 2019 року скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив, що слідчим у клопотанні та судом в оскаржуваній ухвалі не наведено доказів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також того, що підозрюваний не забезпечить належну поведінку. Крім того не надано доказів щодо повідомлення про підозру у вчиненні іншого злочину.

Зазначає, що суд не навів доказів, на підставі яких прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж взяття під варту не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя послався на докази обґрунтованості підозри ОСОБА_8 , які безпосередньо в судовому засіданні не досліджувалися. Зокрема слідчий суддя лише перерахував свідчення з протоколу допиту потерпілого, без допиту потерпілого, а також послався на протокол обшуку від 25 вересня 2019 року, попри те, що до клопотання слідчого не долучено ухвалу слідчого судді, якою надано дозвіл на проведення вказаного обшуку.

Також, на думку сторони захисту, судом не враховано відомості про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та має на утриманні малолітню дитину.

Підозрюваний ОСОБА_8 належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду. Клопотання, про відкладення розгляду справи, чи забезпечення особистої участі підозрюваного у судовому засіданні, сторонами не заявлялися.

Заслухавши суддю - доповідача, адвоката, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При цьому, відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив із наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, а також існуванні ризику, того що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, запобігти якому можливо лише шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є непереконливими.

З матеріалів справи вбачається, що 25 вересня 2019 року ОСОБА_8 було затримано у порядку ч. 4 ст. 208 КПК України (а.п. 50-51).

26 вересня 2019 року ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України погроза вбивством, щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_8 25 вересня 2019 року близько 16:00 год., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1 , умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи за мету умисне заподіяння вогнепальних поранень працівникові правоохоронного органу слідчому СВ СУ ТУ ДБР у м.Мілетополь ОСОБА_9 , у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, направив у бік потерпілого предмет ззовні схожий на автоматичну вогнепальну зброю, вчинив дії демонструючи досилання патрону до патронника зброї, після чого в усній формі висловив у бік ОСОБА_9 погрозу вбивством, шляхом застосування зброї, яку потерпілий сприйняв як реальну (а.п.33-34).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні, інкримінованого йому злочину.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме: протоколом допиту потерпілого від 25 вересня 2019 року (а.п.9-10), довідкою від 26 вересня 2019 року відповідно до якої ОСОБА_9 дійсно працює у ДБР та перебуває на посаді слідчого (а.п.23); наказом від 07 травня 2018 року №26 о/с про призначення ОСОБА_9 на посаду слідчого ТУ ДБР у м.Мелітополі (а.п.24); копією посвідчення ОСОБА_9 (а.п.29); довідкою ТУ ДБР у м.Мелітополі, щодо перебування кримінального провадження №0000076 за підозрою ОСОБА_8 в провадженні слідчого ОСОБА_9 (а.п.30); витягом з ЄРДР (а.п.31); протоколом обшуку від 25 вересня 2019 року (а.п.11-14).

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Посилання захисника, на те, що стороною обвинувачення не долучено до клопотання ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, а також те, що слідчим суддею потерпілий безпосередньо не допитувався, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки до компетенції слідчого судді на стадії досудового розслідування не входить вирішення питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, надання оцінки доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зауважив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, відомості про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, характеризується як такий, що притягувався 15 серпня 2019 року, до адміністративної відповідальності за ст.178, ч.1, 173 КУпАП та кримінальної відповідальності.

Крім того, поза увагою колегії суддів не може залишитися і той факт, що з 25 червня 2019 року відносно ОСОБА_8 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000076 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України (а.п.31).

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 вересня 2019 року відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000076 за ч.4 ст.407 КК України, обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце мешкання у період доби з 22:00 год. до 06:00 год., терміном до 12 листопада 2019 року (а.п.37-45). Тобто, будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, в період дії обраного запобіжного заходу, ОСОБА_8 , знову підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення, що вказує на реальне існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, оскільки з огляду на викладене, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що у клопотанні слідчого лише формально перераховано ризики, не наведено жодних аргументів та підстав їх існування є голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Посилання адвоката на відсутність доказів того, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру в іншому кримінальному провадженні, спростовується матеріалами провадження, зокрема ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 вересня 2019 року, відповідно до змісту якої, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України у кримінальному провадженні №0000076.

Доводи захисника з приводу того, що слідчим суддею не враховано відомості про особу підозрюваного, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідно до змісту оскаржуваного судового рішення, місцевим судом враховано наявність постійного місця проживання у підозрюваного, а також перебування у нього на утриманні малолітньої дитини.

Більш того, слідчим суддею Каховського міськрайонного суду Херсонської області ухвалою від 26 вересня 2019 року, зобов`язано відділ у справах дітей Каховської міської ради Херсонської області вирішити питання про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зі слів підозрюваного перебуває на його утриманні.

Разом із цим, на виконання зазначеної ухвали Відділом у справах дітей Виконавчого комітету Каховської міської ради, надано відповідь, що вирішити питання про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неможливо, у зв`язку із тим, що за зібраними матеріалами дитина не проживає за зазначеною ОСОБА_8 адресою і не є вихованкою жодного з дошкільних закладів м.Каховка (а.п.63). Відповідно до Акта обстеження сім`ї за місцем проживання, за адресою АДРЕСА_2 , встановлено, що за вказаною адресою вдома нікого не було. При спілкуванні із сусідкою з`ясовано, що дівчинка на ім`я ОСОБА_12 , п`яти років за вищевказаною адресою ніколи не проживала. У ОСОБА_8 дійсно є донька ОСОБА_12 , але вона проживає разом з матір`ю в Російській Федерації (а.п.65).

Таким чином при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176,177,178,183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою з визначеною заставою у розмірі 40 140 грн, щодо ОСОБА_8 обґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для скасування судового рішення і задоволення апеляційної скарги захисника немає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 26 вересня 2019 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4