Єдиний унікальний номер 185/3028/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000326 від 08.02.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Тернівка, Дніпропетровської області, громадянки України, маючої середню оствіту, непрацюючого,
неодруженого, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 ,
фактично проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК
України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 29.12.2018 року, близько 21.25 год., прийшов до будинку АДРЕСА_3 , та припускаючи, що у приміщенні житлового будинку можуть перебувати речі, що становлять матеріальну цінність у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з вищевказаного будинку, який належить ОСОБА_5 . Так, ОСОБА_3 29.12.2018 року близько 21.30 год., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, через хвіртку зайшов на територію будинку АДРЕСА_3 та перебуваючи на території домоволодіння біля вікна житлового будинку побачив, що на внутрішній частині підвіконнику знаходиться ключ, та за допомогою фізичної сили рук витягнув скло віконної рами, взявши ключ та відчинив замок вхідних дверей, таким чином проник до середини будинку. У подальшому, в цей же день, приблизно о 21.40 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до житла, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав з приміщення кухні чавунну пічну плиту розмірами 72x40 см. вартістю 448,67 грн., глибокі металеві тарілки у кількості 4 штуки загальною вартістю 162,40 грн., емальований бідон об`ємом 3 л. вартістю 151,90 грн., емальовану каструлю з кришкою об`ємом 6 л. вартістю 307,30 грн., каструлю емальовану об`ємом 4 літри без кришки, вартістю 201,39 грн., металеві шампури у кількості 7 штук довжиною по 50 см. кожний, загальною вартістю 139,16 грн., що належать ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 1410, 82 грн.

Після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Додав, що дійсно 29.12.2018 року близько 21.30 год. він витягнувши скло віконної рами, де взяв ключ, яким відчинив замок вхідних дверей, та проник до будинку АДРЕСА_3 , де викрав з приміщення кухні пічну плиту, тарілки, бідон, каструлі та шампури. У скоєному щиро кається, шкоду відшкодував потерпілій.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням до житла.

Його дії кваліфікуються за ч.3 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, активнее сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, вину визнав у повному обсязі.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що злочин, який він вчинив, відноситься до тяжких, але тяжких наслідків не настало, викрадене майно повернуто потерпілій, та остання претензій немає, тому суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 872 (вісімсот сімдесят дві) грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні: чавунна пічна плита, 4 металеві тарілки, емальований бідончик, 2 кастрюлі, 7 металевих шампурів, які передані на зберігання ОСОБА_5 - залишити останній за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 872 (вісімсот сімдесят дві) грн.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не продовжувався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .