Справа № 592/5083/19
Провадження № 1-кп/592/403/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0004379, відомості за яким 18.12.2018 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської обл. , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який ніде не працює та офіційно ніде не працевлаштований, який має неповну середню освіту (1 клас) , який проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має на утриманні малолітню дитину: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, особи ромської національності, раніше неодноразово судимого, невійськовозобов`язаного, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

24.10.2018 року о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину Будинок пива , який розташований за адресою: м. Суми, пр-т Курський, буд. 111, ОСОБА_3 побачив раніше йому не знайому ОСОБА_9 , яка поклала до зовнішньої кишені куртки, в яку була одягнута, свій мобільний телефон MEIZU М5С GOLD . В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення зазначеного майна ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди потерпілій, діючи з прямим умислом, повторно, перебуваючи в приміщенні магазину Будинок пива , який розташований за адресою: м. Суми, пр-т Курський, буд. 111, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_9 та о 16 годині 36 хвилин з лівої кишені куртки, в яку була одягнена остання, викрав мобільний телефон марки MEIZU М5С GOLD , 16 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку експерта № 19/119/11-1/3772е від 28.12.2018 року, становить 1950 грн. . В подальшому, сховавши викрадений мобільний телефон у кишеню своїх штанів, ОСОБА_3 вийшов з приміщення магазину та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на суму 1950 грн. .

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у вчиненні з корисливих мотивів таємного, повторного викрадення майна ОСОБА_9 вартістю 1950 грн. , ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , кваліфікуючою ознакою якого є вчинене повторно .

Не зупиняючись на вчиненому, 18.01.2019 року о 14 годині 20 хвилин ОСОБА_3 перебував поруч магазину Форнетті , який розташований за адресою, м. Суми, вул. Іллінська, буд. 12, та побачив раніше йому не знайому ОСОБА_10 , яка знаходилась в черзі до магазину Форнетті та поклала до кишені куртки, в яку була одягнута, свій мобільний телефон Samsung Galaxy J7 . В цей час в ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення майна ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди потерпілій, діючи повторно, з прямим умислом, перебуваючи поруч магазину Форнетті , який розташований за адресою: м. Суми, вул. Іллінська, буд. 12, ОСОБА_3 знаходився в черзі за покупкою продуктових товарів та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до ОСОБА_10 та о 14 годині 20 хвилин з правої кишені куртки, в яку була одягнена ОСОБА_10 , викрав мобільний телефон марки Samsung Galaxy J7 IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , вартість якого, згідно висновку експерта № 19/119/11-1/341е від 12.02.2019 року, становить 2000 грн. . В подальшому, сховавши викрадений мобільний телефон у кишеню куртки та відійшовши від вказаного магазину, ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_10 на суму 2000 грн. .

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у вчиненні з корисливих мотивів таємного, повторного викрадення майна ОСОБА_10 вартістю 2000 грн. , ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , кваліфікуючою ознакою якого є вчинене повторно .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду про те, що 24.10.2018 року о 16 годині 30 хвилин він дійсно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , вчинене повторно, за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду про те, що 18.01.2019 року о 14 годині 20 хвилин він дійсно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , вчинене повторно, за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 він визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Він просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчинених злочинів та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку (а. с. 61) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений та його захисник правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, вчинені ОСОБА_3 , згідно ч. 3 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо.

Як особа обвинувачений ОСОБА_3 характеризується наступним чином: - посередньо характеризується за місце проживання (а. с. 65) ; - має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 3, 65) ; - має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 3, 66, 67) ; - має задовільний стан здоров`я (а. с. 68 71) ; - раніше неодноразово засуджений (а. с. 72, 73) ; - проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 74) ; - має на утриманні малолітню дитину: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 74) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочинів; - наявність на утриманні малолітньої дитини: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; - повне визнання своєї вини у вчиненні злочинів.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, наявність на утриманні винного малолітньої дитини при призначенні покарання обґрунтовується принципом гуманізму, справедливості, індивідуалізації покарання. Наявність на утриманні винного малолітньої дитини розуміється як надання винним відповідній особі матеріального забезпечення, яке майже завжди є основним джерелом існування для такої особи. Крім того, наявність на утриманні винного малолітньої дитини означає, що винний бере безпосередню участь в її вихованні та здійсненні щодо неї інших батьківських обов`язків. Наявність на утриманні винного малолітньої дитини, окрім її матеріального забезпечення, означає також, що винний здійснює догляд за нею, якщо ця особа потребує стороннього догляду. Державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винного, після засудження останнього. Крім того, держава повинна піклуватися про фізичний та моральний розвиток малолітніх дітей у повноцінній сім`ї, адже бездоглядність дітей завжди була однією із причин дитячої злочинності.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочинів обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки він щиро каючись у вчиненні злочинів, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було.

Враховуючи наявність чотирьох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, суд дійшов висновку про доцільність, можливість та необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.

Отже, враховуючи тяжкість злочинів, особу винного та інші обставини справи, думку прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_3 , думку захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_8 , суд дійшов висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді обмеження волі. Строк обмеження волі суд визначає залежно від тяжкості вчинених злочинів, з урахуванням наявності чотирьох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України.

28.03.2019 року до початку розгляду справи по суті потерпілою ОСОБА_9 був пред`явлений цивільний позов, в якому вона просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь завдану майнову шкоду вчиненим кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 185 КК України, у розмірі 1950,00 грн. , яка складає загальну вартість викраденого майна (а. с. 13) .

29.03.2019 року до початку розгляду справи по суті потерпілою ОСОБА_10 був пред`явлений цивільний позов, в якому вона просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь завдану майнову шкоду вчиненим кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 185 КК України, у розмірі 2000,00 грн. , яка складає загальну вартість викраденого майна (а. с. 14) .

Крім того, суд бере до уваги положення п. п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна № 3 від 31.03.1989 року, згідно яким при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК України, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК України. Вирішуючи при ухваленні вироку питання про відшкодування шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. с. 63) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119/11-1/341е від 12.02.2019 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 429,00 грн. , згідно довідці № 19/119/11-1/3772е від 28.12.2018 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 429,00 грн. , слід відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави (а. с. 62, 64) .

Початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його тимчасового залишення в слідчому ізоляторі на підстави ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.04.2019 року (а. с. 35, 36) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 368 371, 373, 374, 376 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50 52, 61, 65 67, 185 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 рахувати з моменту його тимчасового залишення в слідчому ізоляторі на підстави ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.04.2019 року.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної їй злочином, суму в розмірі 1950,00 грн. .

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної їй злочином, суму в розмірі 2000,00 грн. .

Речові докази, а саме:

- оптичний диск з номером CMDR47G-CFMWMO3-0009 J326, на якому знаходиться відео з камер спостереження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119/11-1/341е від 12.02.2019 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 429,00 грн. , згідно довідці № 19/119/11-1/3772е від 28.12.2018 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 429,00 грн. , відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

ОСОБА_3 , засудженого до покарання у виді обмеження волі, направити до місця відбування покарання у виді обмеження волі у порядку, встановленому для осіб, засуджених до покарання у виді позбавлення волі, на підставі ч. 2 ст. 57 КВК України.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1