ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/122/19 Справа № 707/1243/17 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст.125, ч.4 ст.296 КК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 15.03.2019 року, якою стосовно

ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мошни, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою юридичною освітою, працюючого охоронником на ПП КБ «Лідер», не одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей 2007 року народження, 2015 року народження та 2018 року народження, інваліда 3-ї групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

закрито кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ВСТАНОВИЛА:

В судовому засіданні в суді першої інстанції надійшли заяви від потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про відмову від приватного обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з відсутністю будь-яких претензій до обвинуваченого та закриття провадження у зв`язку з цим.

Ухвалою суду першої інстанції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 в частині обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення.

Не погоджуючись з вище вказаним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, вважає, що ухвала районного суду є незаконною, яка підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому зазначає, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених ним Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні 15.03.2019 захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_13 , який не є представником потерпілих, подано письмові заяви від потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження та відмову від кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, які написані одним почерком та ставить під сумнів написания вказаних заяв особисто потерпілими.

Прокурор заперечував проти розгляду справи у відсутність потерпілого. Проте суд, в порушенням в порушення вимог ст.325 КПК України розглянув заяву потерпілого ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження та відмову від кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. За результатом чого, винесено ухвалу від 15.03.2019 про закриття вказаного кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. Суд, не встановив чи заперечує обвинувачений ОСОБА_9 проти закриття вказаного кримінальної провадження. Більше того, обвинувачений ОСОБА_9 винним себе не визнав.

Також, потерпілим у кримінальному провадженні, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не ОСОБА_12 , яка являється потерпілою у кримінальному провадженні, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду залишити в силі, доводи потерпілої ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_11 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як слідує із змісту ч.1 ст.477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Відмова потерпілого (його представника у випадках, передбачених КПК) згідно з ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що від потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 надійшли заяви про відмову від обвинувачення стосовно ОСОБА_9 . Наслідки відмови від обвинувачення їм зрозумілі, заяви написані власноручно та скріплені підписами потерпілих, а тому жодних сумнівів у написанні вказаних заяв особисто потерпілими, у колегії суддів не виникає.

Під час апеляційного розгляду, потерпілі підтвердили написання вказаних заяв і наполягали на закритті кримінального провадження щодо ОСОБА_9 .

Крім того, колегія суддів враховує той факт, що потерпіла ОСОБА_12 проживає разом з ОСОБА_9 в цивільному шлюбі в якому у них народилась спільна дитина.

З приводу доводів апеляційної скарги прокурора про те, що районний суд не встановив чи думку обвинуваченого ОСОБА_9 щодо закриття вказаного кримінального провадження, є безпідставними, оскільки в суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_9 підтримав заяву потерпілих, проти закриття справи не заперечував, аналогічну позицію обвинувачений підтримав і в суді апеляційної інстанції. Також, прокурор під час розгляду справи в суді першої інстанції не заперечував щодо закриття справи в цій частині.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.125 КК України, встановлені потерпілі: ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , тому твердження апеляційної скарги про те, що потерпілим у кримінальному провадженні за ч.1 ст.125 КК України є тільки ОСОБА_11 , не заслуговують на увагу.

Колегія суддів вважає, що закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення є реалізацією принципу диспозитивності у кримінальному процесі.

Згідно ст.404 КПК України, рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Враховуючи позицію потерпілих, які підтримали відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, вимоги кримінального процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_9 за ч.1 ст.125 КК України відповідає вимогам закону, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 15.03.2019 року про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 за ч.1 ст.125 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Головуючий суддя

Судді -