Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/18/2019 Справа №641/407/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується за ст. 128, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України

ВСТАНОВИВ:

13.11.2019 на розгляд судді Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України.

Щодо обвинуваченого ухвалою суду від 17.12.2018 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Наступними ухвалами строк тримання ОСОБА_4 продовжено до 24 листопада 2019 року.

Прокурором подано клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .. Обґрунтовуючи своє клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований та не має джерел доходу, що свідчить про кримінальну спрямованість поведінки обвинуваченого та вказує на наявність ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, прокурор стверджує про ризик переховування ОСОБА_4 від суду, оскільки він порушував умови запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, переховувався від суду, у зв`язку з чим перебував у розшуку та був затриманий на підставі ухвали суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання під вартою та просив змінити міру запобіжного заходу на іншу, не пов`язану з ізоляцією від суспільства, оскільки він вже тривалий час перебуває під вартою і не має наміру переховуватися від суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Частиною 4 статті 199 КПК України визначено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При розгляді питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ці ризики на теперішній час не зменшились, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , оскільки він має схильність до скоєння злочинів, не має постійного джерела прибутку, перебуває у КЗОЗ «ОНД» з лютого 2015 року на обліку з діагнозом «Синдром залежності від опіоідів», за місцем мешкання характеризується негативно, порушив у даному провадженні умови запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у зв`язку з чим перебував у розшуку, що свідчить про високі ризики вчинення ним нових кримінальних правопорушень та переховування від суду, що виключає застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Клопотання обвинуваченого та його захисника про заміну ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, є необґрунтованим, оскільки жодних відомостей про зменшення встановлених статтею 177 КПК України ризиків, ними не надано.

За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою терміном на 60 днів.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 197, 199, 314 316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику обвинуваченого ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України строком на 60 днів, тобто до 12 січня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя- ОСОБА_1