ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 661/2013/19
Номер провадження : 11-кп/819/814/19 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.3 ст.152 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2019 року вересня місяця 11 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
Секретар судового засідання: ОСОБА_5
З участю прокурора: ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
розглянувши у закритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за 0000194, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.152, ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.152 КК України-
в с т а н о в и в:
Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 липня 2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27 вересня 2019 року включно, з подальшим утриманням в Державній установі «Дар`ївська ВК-10 Херсонської області», продовжено строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27 вересня 2019 року включно, з подальшим утриманням в Державній установі «Херсонський слідчий ізолятор», та відмовлено в задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу на більш м`який - не пов`язаний з позбавленням волі.
На вказану ухвалу суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, де вважає, що ухвала є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. В обґрунтування своїх вимог вказує, що судом не в повній мірі наведені належні і достатні мотиви її ухвалення. Вказує зо ухвала підлягає зміні оскільки він має постійне місце проживання, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину і не вчиняв вказаного злочину. Просить ухвалу суду скасувати в частині продовження строку тримання під вартою та постановити ухвалу про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження з 02.04.2019 року до міського суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 до якого 07.02.2019 року застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою за обвинуваченням, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125, ч.3 ст.152, ч.2 ст.186 КК України. 30 липня 2019 року ухвалою суду було продовжено запобіжний захід тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , близько о 19.00 год. 29.01.2019 року, діючи за попередньої змовою у групі з ОСОБА_9 , переслідуючи прямий умисел направлений на задоволення статевої пристрасті, умисно, перебуваючи на території недобудованого будинку, розташованого біля буд. АДРЕСА_1 , намагався вчинити дії сексуального характеру пов`язані із оральним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_12 з використанням генеталій без її добровільної згоди, але не довів свій злочинний намір до кінця від обставин, що не залежали від його волі.

Зазначені дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ст. ст. 15 ч.3, 152 ч. 3 КК України, а саме: незакінчений замах, вчинення дій сексуального характеру пов`язане з оральним проникненням в тіло іншої особи з застосуванням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене групою осіб.

Крім цього ОСОБА_8 близько о 19.00 год. 29.01.2019 року, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою наживи, умисно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_12 , яке виразилося у нанесенні ударів в область голови та триманні на землі у горизонтальному положенні потерпілої, витяг з кишень її речі, а саме з правої кишені куртки мобільний телефон «LG» чорного кольору, вартістю якого 200 грн., та 10 гривень з лівої кишені куртки, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на 210 грн.

Зазначені дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ст. 186 ч. 3 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

У відповідності до приписів ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту щодо обрання обвинуваченому іншого запобіжного та задоволено клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів по 27 вересня 2019 року включно. До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого не завершено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу. Приймаючи рішення щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд виходив із того, що обвинувачений звинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125, ч.3 ст.152, ч.2 ст.186 КК України.

Суд обґрунтовано вказав, що ризики, які стали підставою для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цей час не зменшились, а саме те, що у випадку звільнення обвинуваченого з під варти він може переховатись від суду. ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, інкриміноване кримінальне правопорушення вчинив у період непогашеної судимості, офіційно не працює та постійного джерела доходів не має, проживає поза межами реєстрації та постійного місця проживання не має, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.(а.п. 4-5). ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Щодо, вчинення вказаного злочину існує обґрунтована підозра, яка була предметом дослідження під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому під час досудового розслідування, та під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, тому є ризики передбаченні ст.177 КПК України у виді можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду, тому на думку колегії суддів підстав для скасування та зміни запобіжного заходу немає, а більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
Твердження наведені в апеляційній скарзі, що у клопотанні прокурора лише формально перераховано ризики, є безпідставними, оскільки суд при вирішення цього питання врахував, окрім вказаних ризиків не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, а й дані про особу обвинуваченого та сукупність інших відомостей, передбачених ст.178 КПК України.
Доводи апеляційної скарги висновків суду, викладених в оскаржуваній ухвалі, не спростовують.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.
Керуючись 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу з обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.152, ч.2 ст.186 КК України, про продовження строк дії запобіжного заходу - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2