УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/9515/18

Провадження №: 1-кс/755/6400/19

"19" вересня 2019 р.

м. Київ

слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого від 20.08.2019 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2018 за № 0004162, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, встановив :

Суть питання, що вирішується ухвалою

ОСОБА_3 звернувся з цією скаргою до слідчого судді цього місцевого суду, в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого від 20.08.2019 про закриття вказаного кримінального провадження, оскільки, на його переконання, вона винесена без належної перевірки обставин справи, недотримання вимог ст.ст. 9, 25, 110 вказаного Кодексу, а тому просить це рішення скасувати та досудове розслідування відновити в загальному порядку.

Позиція сторін

Сторони у судове засідання не з`явилися, від ОСОБА_3 надійшло звернення про розгляду провадження у його відсутність, тож слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 даного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у відсутність таких сторін.

Встановлені обставини

У провадженні СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві перебували матеріали указаного кримінального провадження, яке порушено за зверненням ОСОБА_3 за фактом заволодіння ОСОБА_4 грошовими коштами від оренди квартири, яка належить їх спільній доньці (1); його ж зверненням щодо шахрайських дій ОСОБА_4 , яка заволоділа майном, яке належить заявнику, а саме побутовими речами на загальну вартість 46.000 грн. (2) та за заявою ОСОБА_3 відносно його колишньої дружини ОСОБА_4 за фактом заволодіння останньою грошовими коштами від оренди квартири яка належить їх доньці (3).

Під час проведення досудового розслідування вказані кримінальні правопорушення, стосуються одного й того ж факту, в зв`язку з чим кримінальні провадження №0004162, №0006578 та № 0000415 об`єднані в одне провадження, якому присвоєно реєстраційний номер № 0004162.

За наслідками розслідування провадження слідчий прийняв постанову від 20.08.2019 про закриття цього кримінального провадження, яку умотивував тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування була передана у власність ОСОБА_3 , який у свою чергу 25.12.2008 на підставі договору дарування передав її у власність своєї доньки ОСОБА_5 .

Відповідно до показів та документів наданих ОСОБА_3 разом з квартирою було передано меблі та побутову техніку.

Згідно з долученою ОСОБА_3 копією довідки про вартість побутових речей, які перебувають в квартирі АДРЕСА_2 , їх вартість складає приблизно 46 000 грн.

Разом з тим, в період часу з 2008 по 2011 роки у зв`язку з переїздом до іншої держави ОСОБА_5 квартира за адресою: АДРЕСА_1 здавалась в оренду.

ОСОБА_3 стверджується про наявність усної домовленості між ним та його донькою, власницею квартири щодо передачі половини прибутку від оренди квартири, на його користь та вказує на факт присвоєння зазначених прибутків та майна, яке знаходиться у квартирі його колишньою дружиною ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 слідству повідомила, що не має відношення до квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить її доньці ОСОБА_5 та здається в оренду на її прохання. Квартира здається з меблями та речами, які були у квартирі під час проживання доньки.

Досудовим розслідуванням встановлено, факт наявності спору між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щодо домовленості про розподіл прибутку від оренди квартири АДРЕСА_3 та незаконного, на думку заявника, використання майна переданого разом з квартирою. При цьому, заявник не є особою якій належить квартира та, як наслідок, прибуток від використання майна; заявником не реалізовано право на вистрибування речей з незаконного володіння, що не дає можливість зробити безспірний висновок щодо незаконного володіння майном.

Також слідчим у рішенні про закриття кримінального провадження указується, що ухвалою слідчого судді цього місцевого суду ОСОБА_6 від 18.04.2019 у справі № 755/9515/18 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004162 від 26.04.2018 року, про продовження строку досудового розслідування, тим самим абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК Частину першу статті 284 доповнено абзацом згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Вивчивши матеріали провадження за скаргою, та матеріали самого закритого кримінального провадження, слідчий суддя надходить таких висновків.

Порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), ? це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (Верховний суд України постанова від 16.03.2017 у справі № 671/463/15-к).

Згідно абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК Частину першу статті 284 доповнено абзацом згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Згідно п. 2) абз. 2 ч. 1 ст. 219 строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості Частина перша статті 219 в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону.

Пункт 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» указує, що підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Закон № 2147-VIII від 03.10.2017 чинний з 29.11.2017 (набрання чинності окремими положеннями) та з 15.12.2017 в цілому. В дію зміни введені через три місяці після набрання чинності, тобто з 16.03.2018.

У цій ситуації, установлено, що відомості до Реєстру унесено 26.04.2018, тобто у період дії абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017.

Ухвалою слідчого судді цього місцевого суду ОСОБА_6 від 18.04.2019 у справі № 755/9515/18 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004162 від 26.04.2018 року, про продовження строку досудового розслідування.

Як наслідок, є дійсним факт того, що у цьому кримінальному провадженні, закінчився строк досудового розслідування та жодній особі не було повідомлено про підозру.

З огляду на діючий порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), щодо певної послідовності (кроків) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій який указує, що після закінчення строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 цього Кодексу, слідчий зобов`язаний закрити кримінальне провадження, що і має місце в цій ситуації.

Відповідно говорити про порушення порядку, встановленого КПК підстав немає, як наслідок відсутні і підстави для скасування такого рішення про закриття кримінального провадження з мотивів дійсності у провадженні обставин регламентованих абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017.

Щодо інших висновків здійснених слідчим в оскаржуваному рішенні, то слід відмітити таке.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Так, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого (ч. 5 ст. 40 КПК України).

Тобто, орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, та залежно від того, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу злочину, в даному випадку, передбаченого ст. 190 КК України, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

На комплекс перевірочних дій, зокрема, впливає і зміст звернення особи, яка повідомляє про злочин. Так, ВССУ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» вказує, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК, тобто для таких випадків, узагалі комплекс перевірочних дій обмежується аналізом самого звернення.

Як наслідок, говорити про недотримання норм КПК України, зокрема, вимог його статті 9, передумов немає. Тим паче, що не є доречним, на думку слідчого судді, скасовувати вірне за своєю суттю рішення, лише, з одних формальних підстав, так як це не кореспондується з вимогами ст.ст. 2, 28 того ж Кодексу.

У цій ситуації, дійсно відсутні об`єктивні дані говорити про наявність складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за учинення шахрайських дій.

У Постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про злочини проти власності" від 06.11.2009 N 10 зазначено, що шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього. Отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання (п.п. 17-19 ПП ВСУ).

Про такого роду обставини, у цій ситуації, говорити не можливо. Так як установлено, що квартира здається її володільцем та матір володільця надає їй допомогу в цих питаннях.

Відповідно проведений комплекс слідством дій є достатнім, у цій ситуації, для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення. Наявні у постанові певного роду описки цього висновку не спростовують, та не є самостійного передумовою скасування.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи вищезазначене, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга не підлягає задоволенню, як необґрунтована, так як є дійсними обставини регламентовані абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017, які імперативно указують, що слідчий зобов`язаний закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру, що і мало місце в цій справі.

З цих підстав слідчий суддя, керуючись ст. ст. 1-29, 84-86, 91-94, 110, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, постановив:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого від 20.08.2019 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2018 за № 0004162, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17:30 год. 24.09.2019.

Слідчий суддя : ОСОБА_1