УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.08.2019 Справа №607/19135/19

провадження № 1кс/607/10927/2019

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні, в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб прокуратури Тернопільської області і зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на бездіяльність службових осіб прокуратури Тернопільської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення злочину.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 01 серпня 2019 року він звернувся до прокурора Тернопільської області ОСОБА_5 з заявою за № 1103 про вчинення службового кримінального злочину за попередньою змовою службовими особами, а саме суддею Личаківського районного суду ОСОБА_6 з слідчим ОСОБА_7 , яке здійснює ДБР розташоване у м. Львові у кримінальному провадженні за № 0000249 від 12 грудня 2018 року.

Однак, всупереч вимогам ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України, його заява не була внесена до ЄРДР.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з мотивів у ній викладених та просить її задовольнити. Крім цього зазначив, що ст. 214 КПК України не вимагає від слідчого або прокурора оцінки цими суб`єктами поданої заяви на предмет наявності ознак складу злочину, а зобов`язує вчинити обов`язкову процесуальну дію, яка полягає у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Прокурор відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 заперечив з приводу задоволення скарги ОСОБА_3 та вказав, що відомості за його заявою про вчинення на його думку слідчим суддею Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України, яка надійшла в прокуратуру області 01 серпня 2019 року та зареєстрована за №1103/173, до ЄРДР не внесені, оскільки в такій заяві не містилося відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши доводи заявника, прокурора, перевіривши матеріали скарги та долучені до неї документи, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

01 серпня 2019 року в прокуратурі Тернопільської області зареєстровано заяву ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення. Відповідно до цієї заяви ОСОБА_3 вказує, що 13 червня 2019 року суддя Личаківського районного суду ОСОБА_6 постановив завідомо неправосудну, упереджену ухвалу у справі № 463/3697/19 провадження 1-кс/463/1879/19, якою упереджено відмовила у скасуванні передчасної, невмотивованої постанови про закриття кримінального провадження № 0000249 від 12 грудня 2018 року. Зокрема, в ухвалі, зазначено, що суду надано заперечення на скаргу слідчим з яким ОСОБА_3 не ознайомлено і не надано його копії для вивчення і вчинення процесуальних дій. Суддя ОСОБА_6 постановив завідомо незаконну, упереджену ухвалу, протиправно визнав без дослідження матеріалів законною передчасну, невмотивовану постанову про закриття кримінального провадження. Як слідчий ДБР, так і слідчий суддя упереджено приховали порушення вимог ст. 55 п.2, згідно якого потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Слідчий суддя упереджено не почув і не побачив вказані у скарзі від 10 травня 2019 року які саме звернення до слідчого не виконані на вказану дату, недопитаний потерпілий по кожному заявленому факту злочину вчиненого посадовими особами як вимагає чинне законодавство. Слідчий суддя ОСОБА_6 встановив, що слідчим ДБР проведено усі необхідні та можливі слідчі дії, що не відповідає дійсності.

Як вбачається із відповіді прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 №15/4-1062 вих.19 від 02 серпня 2019 року відомості за заявою ОСОБА_3 від 01 серпня 2019 року до ЄРДР не внесені, оскільки така заява не містить відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

При безпідставно ініційованому досудовому розслідуванні порушується гарантія недоторканності суддів і їх незалежності у виконанні професійних обов`язків, спроба втручання у здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Статтею 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Додаткові гарантії незалежності і недоторканності суддів, крім уже передбачених Конституцією України, можуть встановлюватися також законами. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканості суддів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи, та у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України.

Втім, як правило, заяви про вчинення суддями злочину у вигляді, на думку заявника, ухвалення суддями відповідного судового рішення, викликані просто незгодою заявника з прийнятим рішенням, або бажанням таким чином вплинути на результат розгляду справи поза межами встановленої судової процедури.

Це є прямим тиском на суд, втручанням у здійснення правосуддя та прямо порушує норми Конституції України, суперечить Основним принципам незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада 1985 року та 13 грудня 1985 року щодо гарантування засад незалежності судових органів.

Водночас, як зазначено вище, що стосується законодавчої процедури розгляду таких заяв правоохоронними органами, то після отримання відповідної заяви, відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання такої заяви, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Обов`язку слідчого або прокурора щодо внесення заяви чи повідомлення до ЄРДР кореспондується обов`язок суб`єкта звернення викласти обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06 квітня 2016 року №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Згідно з правовими висновками, викладеними у Рекомендації CM/REC (2010) 12 Комітету Ради Європи від 17 листопада 2010 року, судді не зобов`язані роз`яснювати, якими переконаннями вони керувалися при прийнятті судових рішень (п. 15).

Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

З поданої ОСОБА_3 зави від 01 серпня 2019 року, адресованої прокурору Тернопільської області ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення вбачається, що заявник не погоджуються з процесуальним рішенням судді Личаківського районного суду ОСОБА_6 від 13 червня 2019 року, яке вважає завідомо неправосудним.

У відповідності до положень ст. 126 Конституції України суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Згідно ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Разом з тим ОСОБА_3 своїм правом на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 13 червня 2019 року не скористався, а звернувся із заявою про кримінальне правопорушення, в якій зазначив обставини, з яких він вбачає вказану ухвалу неправосудною, що зводяться до незгоди із судовим рішенням та не містять відомостей, які б вказували про вчинення кримінального правопорушення.

Тому правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення суддею за заявою ОСОБА_3 від 01 серпня 2019 року - відсутні.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 , оскільки у його заяві від 01 серпня 2019 року відсутні відомості про фактичні обставини кримінального правопорушення, які можуть бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Керуючись ст.ст.214, 303, 307, 309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб прокуратури Тернопільської області і зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1