Справа №944/5630/19
Провадження №1-кп/944/933/19
УХВАЛА
/про застосування заходів забезпечення кримінального провадження/

19.11.2019 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000515 від 20.09.2018року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в:
В провадженні Яворівського районного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
До початку розгляду справи представник позивачів адвокат ОСОБА_4 подав клопотання про арешт майна цивільного відповідача в порядку ст.171 КПК України.

В обгрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Потерпілими у даному кримінальному провадженні являються: ОСОБА_5 - матір загиблого , ОСОБА_6 -дружина загиблого та малолітня донька загиблого - ОСОБА_7 законним представником якої є її матір - ОСОБА_6 ..

В підготовчому судовому засіданні в даному кримінальному провадженні ним було подано цивільні пазови про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 37533,64 грн. які підтверджується відповідними документами та моральної шкоди в розмірі 1200000 грн. заподіяної кримінальним правопорушенням яка полягає в спричиненні потерпілим душевних страждань, які викликали негативні зміни у їхньому житті. Внаслідок постійних переживань, неприємних спогадів, тривоги, фіксованння уваги на проблемах захворювання ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є наслідком смерті ОСОБА_9 , в них змінився ритм життя, погіршився настрій, порушився сон, зросла емоційна напруга, нервозність та дратівливість. Вважає що потерпілі отримали нестерпний душевний біль через втрату близької людини. Однак, обвинуваченою яку визнано цивільним відповідачем, до підготовчого судового засідання відшкодовано лише 40000грн. матеріальної шкоди. Пропозицій про відшкодування решти спричиненої шкоди від обвинуваченої не надходило.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_3 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 (орієнтована вартість нерухомого майна становить 104 054 грн., що встановлено рішенням Яворівського районного суду Львівської області по справі № 460/333/14-ц від 02 квітня 2014 року).

Вважаю, що забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту на майно цивільного відповідача забезпечить реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі запобігатиме потенційним труднощам у подальшому під час виконання такого в майбутньому.

Просить суд постановити ухвалу, про вжиття заходів забезпечення цивільних позовів шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , та на праві власності належать ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слід прийти до наступного.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На розгляді в Яворівському районному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
В підготовчому судовому засіданні представником потерпілих - адвокатом ОСОБА_4 подані цивільні позови від потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Цивільним відповідачем визнано ОСОБА_3 .
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_3 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 (орієнтована вартість нерухомого майна становить 104 054 грн., що встановлено рішенням Яворівського районного суду Львівської області по справі № 460/333/14-ц від 02 квітня 2014 року).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.1,2 ст.172 КПК Укрпаїни, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності -також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Метою арешту майна є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів цивільного позивача від можливих недобросовісних дій з боку цивільного відповідача, щоб забезпечити цивільному позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Арешт майна по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів цивільного відповідача з метою забезпечення реалізації в майбутньому рішення суду і задоволених вимог цивільного позивача.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з практикою Європейського суду право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (див. справу «ОСОБА9 проти Італії», заява № 22774/93, ЄСПЛ 1999-У, § 66). У справі «Кайсин проти України» Європейський суд наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін. У справі «Бурдов проти Росії» Європейський суд зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, враховуючи, що клопотання представника потерпілих адвоката ОСОБА_4 про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення, оскільки доведено наявність достатніх підстав вважати, що арешт на майно цивільного відповідача забезпечить реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі запобігатиме потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення в майбутньому.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-175, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
Клопотання представника потерпілих адвоката ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000515 від 20.09.2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає до негайного виконання .
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1