ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2399/19 Справа № 175/839/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001066, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, пенсіонера, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від призначеного основного покарання за умови, що на протязі 3 років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 залишено без розгляду.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_10 визнано винуватим у тому, що він близько о 17 годині 45 хвилин 14 грудня 2018 року, керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 330214» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 05.12.2009 належить ОСОБА_11 , рухався зі швидкістю не менше ніж 54,4 км/год, в темний час доби, при увімкненому міському освітленні, по сухому покриттю, в правій смузі проїзної частини вул. Шосейній м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, зі сторони м. Новомосковська в напрямку м. Дніпро.

Під час руху по вищевказаній ділянці дороги водій ОСОБА_7 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1. Правил дорожнього руху України та дорожньою розміткою 1.14.1. Правил дорожнього руху України, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити на смузі свого руху перешкоду у вигляді пішохода, який перетинав проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху керованого ним автомобілю, не зменшив швидкість руху, аж до зупинки транспортного засобу, щоб дати дорогу пішоходу, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого, на нерегульованому пішохідному переході, в районі електроопори № 180, що на вул. Шосейній м. Підгородне ОСОБА_7 допустив наїзд керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_12 .

Своїми діями водій ОСОБА_7 порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3 б), 12.4., 12.9 б) та 18.1. Правил дорожнього руху України.

Порушення п. 18.1. Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 знаходиться у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішохід ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень.

Смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 16» ДОР» від сумісної тупої травми тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми, численних переломів ребер праворуч та переломів правої половини тазу, клінічний перебіг якої ускладнився розвитком тромбоемболії легеневих артерій.

В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вирок змінити, виключивши посилання суду на кваліфікуючу ознаку злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - умисні дії.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні ним злочину, не оскаржуючи фактичних обставин злочину, місця, часу, способу його вчинення та інших обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, вважає, що вказаний вирок підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним, на його думку, застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

На думку прокурора, у вироку, в порушення ч. 3 ст. 374 КПК України, суд першої інстанції кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України, як умисні дії за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч. 2 ст. 286 КК України, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть ОСОБА_12 », що не відповідає вимогам законодавства, оскільки кваліфікуюча ознака злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України умисні дії - є зайвою, та підлягає виключенню з обсягу обвинувачення.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, обвинуваченого та його захисника, які, кожен зокрема, підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.
Разом з тим, як вбачається з вироку суду, в порушення ч. 3 ст. 374 КПК України, суд першої інстанції при кваліфікації скоєного ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України, зазначив, що він вчинив умисні дії. Таке посилання при кваліфікації скоєного за ч. 2 ст. 286 КК України на умисний характер дій обвинуваченого, є помилковим, остільки вказаний злочин відноситься до категорії необережних. Тому твердження прокурора в апеляційній скарзі про необхідність виключення даної ознаки заслуговують на увагу.
На підставі ст. 409 КК України, вирок в цій частині не можна визнати законним і він в цій частині підлягає зміні, виключенню посилання на умисні дії ОСОБА_7 . Врешті вирок є вмотивованим, обґрунтованим та законним.
На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , - задовольнити.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 , в частині кваліфікації його дій, - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на умисні дії ОСОБА_7 при кваліфікації ним скоєного за ч. 2 ст. 286 КК України.

В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4