Дата документу 02.10.2019 Справа № 320/6134/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/6134/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/819/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 5 серпня 2019 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Мелітополі ОСОБА_8 від 24 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000146 від 18 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 5 серпня 2019 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Мелітополі ОСОБА_8 від 24 червня 2019 року, якою закрито кримінальне провадження, внесене 18 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146.

Мотивуючи таке рішення слідчий суддя зазначив, що слідчим було повно та всебічно проведено досудове розслідування у даному кримінальному провадженні та винесено обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях старшого слідчого СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, оскільки допитані свідки та наявні в матеріалах провадження докази не підтверджують факт вчинення злочину.

В апеляційний скарзі заявник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу в повному обсязі, а постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Мелітополі ОСОБА_8 від 24 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000146 від 18 квітня 2018 року скасувати.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що кримінальне провадження у відношенні слідчого ОСОБА_9 раніше неодноразово закривали лише на підставі його показань, але висновки про необхідність закриття кримінального провадження спростовуються наявними доказами та доводами заявника.

Також зазначає, що під час його допиту слідчим ОСОБА_8 він повідомляв, що є потерпілим у даному кримінальному провадженні, оскільки воно було зареєстровано за його заявою, тобто він «автоматично» є потерпілим згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України.

Крім того, слідчий ОСОБА_8 не дослідила його клопотання від 12 червня 2019 року про достатність доказів щодо вчиненого слідчим ОСОБА_9 злочину, в якому він звертав увагу, що слідчий ОСОБА_10 покривав злочин ОСОБА_9 , чим сам вчинив кримінальне правопорушення.

За таких обставин вважає, що слідчий ОСОБА_8 необґрунтовано перешкоджала в розгляді його клопотань, оскільки помилково вважала його не потерпілим, а заявником, який не наділений правом подавати клопотання

Також зазначає, що слідчий суддя необґрунтовано відмовив у відшкодуванні витрати, пов`язаних з прибуттям до іншого міста за викликом суду, помилково пославшись на неіснуючий пункт 1 ч. ст. 118 КПК України.

Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчий не надав належної оцінки зібраним доказам окремо та в їх сукупності, не виконав вимоги кримінального процесуального законодавства, що призвело до винесення слідчим необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді ОСОБА_7 посилається на те, що повний текст ухвали було оголошено лише 9 серпня 2019 року, а тому строк було пропущено з поважних причин.

Заявлене ОСОБА_7 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

З огляду на ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з наявної в матеріалах провадження розписки, ОСОБА_7 дійсно отримав копію оскаржуваної ухвали лише 9 серпня 2019 року, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження ухвали пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу та зазначив, що з огляду на ч. 5 ст. 110 КПК України обґрунтованість рішення повинна бути відображена в його мотивувальній частині, суть кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, яке як він вважає, вчинив слідчий ОСОБА_9 , полягає у тому, що слідчий в постанові про закриття кримінального провадження залишив незаповненою ту частину постанови, в якій були повинні міститься його показання, а потом дописав цю частину, крім того, як він вважає, слідчий вніс недостовірні відомості про те. що допитував його, оскільки цей слідчий його ніколи не допитував.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що дійсно ОСОБА_7 було помилково направлено проект постанови слідчого про закриття кримінального провадження, який не містив показань ОСОБА_7 , крім того ОСОБА_7 дійсно не допитував слідчий ОСОБА_9 , а лише виклав у постанові зміст його показань, які він раніше дав старшому групи - прокурору ОСОБА_11 , але подія злочину відсутня, наведене не є підробкою, до того ж, вказану постанову слідчого ніхто та ніяк не міг використати, а тому немає необхідності її підробки, що виключає наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.

Заслухавши доповідь судді, заявника та прокурора, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом судового рішення, до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_7 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Мелітополі ОСОБА_8 від 24 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000146 від 18 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що вважає постанову слідчого не обґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки досудове розслідування проведено неповно.

Слідчий суддя дійшов до висновку про те, що слідчим вжито усіх належних заходів щодо встановлення усіх обставин справи та перевірено всі наведені в заяві обставини вчиненого кримінального правопорушення, а тому не вбачає підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Висновки слідчого судді про повноту проведеної перевірки у даному кримінальному провадженні колегія суддів знаходить обґрунтованими та таким, що узгоджується з матеріалами провадження.

Колегія суддів погоджується, що орган досудового розслідування правильно надав оцінку фактичним обставинам справи і наявним доказам та зробив висновок, що під час досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі дії.

З матеріалів провадження вбачається, що 17 травня 2019 року Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Мелітополі було доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000146 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за заявою ОСОБА_7 за фактом вчинення службового підроблення слідчим СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 під час здійснення ним досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000347 від 31 січня 2017 року, що полягало у підробці постанови про закриття цього кримінального провадження.

В ході розслідування слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Мелітополі ОСОБА_8 встановлено відсутність в діях слідчого СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку з чим, постановою від 24 червня 2019 року було закрито кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Так, згідно постанови про закриття кримінального провадження від 24 червня 2019 року, слідчим ОСОБА_8 було допитано в якості свідка слідчого СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 , який показав, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000347 від 31 січня 2017 року він ОСОБА_7 особисто не допитував, оскільки його вже до цього допитав процесуальний керівник у вказаному кримінальному провадженні прокурор відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_11 , тобто, він ОСОБА_7 не викликав та не допитував, оскільки протокол його допиту містився в матеріалах кримінального провадження, з якого і було взято свідчення ОСОБА_7 .

З приводу обставин надіслання ОСОБА_7 двох постанов про закриття кримінального провадження № 0000347 від 31 січня 2017 року слідчий СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 показав, що спочатку він підготував проект постанови про закриття кримінального провадження, в якому було зазначено про допит ОСОБА_7 , проте не було вказано, які саме свідчення він надав, оскільки на той час у нього не було допиту ОСОБА_7 в електронному вигляді, тому він свідомо залишив місце в постанові для свідчень ОСОБА_7 , щоб перед прийняттям відповідного рішення не забути їх додати до постанови. В подальшому, коли він отримав текст протоколу допиту ОСОБА_7 в електронному вигляді, він доповнив свій проект постанови про закриття кримінального провадження. Коли через півроку його попросили роздрукувати вказану постанову, він помилково роздрукував та надав перший проект постанови, яка не містила свідчень ОСОБА_7 .

Також слідчий СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 слідчому ДБР зазначив, що не вносив до постанови про закриття кримінального провадження № 0000347 від 31 січня 2017 року жодних недостовірних відомостей, її зміст повністю відповідає наявним матеріалам провадження, зазначені у ній свідчення співпадають з протоколами допиту свідків.

Крім того згідно постанови про закриття кримінального провадження в ході проведення розслідування в даному кримінальному провадженні слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Мелітополі ОСОБА_8 були оглянуті матеріали кримінального провадження № 0000347 від 31 січня 2017 року, які дійсно містять протокол допиту ОСОБА_7 від 4 листопада 2016 року, що був проведений прокурором ОСОБА_11 , і саме на цей протокол посилався слідчий ОСОБА_9 .

Постановою від 24 червня 2019 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Мелітополі ОСОБА_8 кримінальне провадження № 0000146 від 18 квітня 2018 року було закрито у зв`язку з відсутністю у діях слідчого СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У своєму рішенні слідчий послалась на докази, здобуті під час проведення досудового розслідування, дала їм належну правову оцінку та прийняла рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

З таким рішення слідчого погодився слідчий суддя і ухвалою від 5 серпня 2019 року залишив скаргу ОСОБА_7 на нього без задоволення.

Проаналізувавши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 , колегія суддів не знаходить за ними підстав для скасування як ухвали слідчого судді, так і постанови слідчого з огляду на наступне.

Як видно з постанови слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Мелітополі ОСОБА_8 від 24 червня 2019 року, слідчий проаналізував встановлені фактичні обставини кримінального провадження та прийшов до вірного висновку про наявність підстав для його закриття, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Так, слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Мелітополі ОСОБА_8 було проведено допит заявника ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_9 та оглянуто матеріали кримінального провадження № 0000347 від 31 січня 2017 року.

При цьому, слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Мелітополі ОСОБА_8 було встановлено, що жодних доказів, які б свідчили про службове підроблення вчинене слідчим СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 постанови про закриття кримінального провадження № 0000347 від 31 січня 2017 року, під час проведення досудового розслідування не здобуто.

Такі висновки слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Мелітополі ОСОБА_8 колегія суддів вважає обґрунтованими.

Приймаючи рішення за скаргою ОСОБА_7 , слідчий суддя перевірив належним чином наявність підстав для винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження № 0000146 від 18 квітня 2018 року та дійшов до вірного висновку про те, що слідчий вжив усіх необхідних заходів для з`ясування обставин справи.
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 з приводу того, що під час проведення досудового розслідування слідчий ОСОБА_9 його не допитував, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки з показань ОСОБА_9 вбачається, що він дійсно ОСОБА_7 не допитував, оскільки використав показання останнього, які він надав прокурору ОСОБА_11 , який був процесуальним керівником у вказаному кримінальному провадженні, і використання цього документу та викладених у ньому показань ОСОБА_7 чинним кримінальним процесуальним законодавством не забороняється.

Також не є підставою для скасування ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 24 червня 2019 року факт надіслання ОСОБА_7 двох постанов про закриття кримінального провадження, одна з яких не містила його показань, оскільки з показань ОСОБА_9 вбачається, що він дійсно помилково роздрукував проект постанови, і жодних недостовірних відомостей до неї не вносив, про що вказано в постанові слідчого ОСОБА_8 , яка дослідила матеріали кримінального провадження № 0000347 від 31 січня 2017 року, і встановила, що провадження містить протокол допиту ОСОБА_7 від 4 листопада 2016 року, що був проведений прокурором ОСОБА_11 , і саме на цей протокол посилався слідчий ОСОБА_9 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 в частині того, що слідчий суддя повинен був прийняти рішення про відшкодування витрат, пов`язаних з прибуття до іншого міста за викликом суду, є аналогічними тим, які були перевірені судом першої інстанції, який проаналізувавши їх, прийшов до обґрунтованого висновку про їх неспроможність з викладенням мотивів, з якими колегія суддів повністю погоджується.

Не є істотним порушенням помилкове посилання слідчого судді на п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України замість вірного п. 2 ч. 1 цієї статті в обґрунтування рішення про відмову клопотання про відшкодування витрат, оскільки по суті слідчий суддя правильно зазначив, що відшкодування втрат пов`язаних з прибуттям до місця досудового розслідування та судового провадження здійснюється у разі ухвалення обвинувального вироку.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що подавши заяву про вчинення злочину, за якою відкрито кримінальне провадження ОСОБА_7 «автоматично» в даному кримінальному провадженні набув статусу потерпілого, то вони не ґрунтуються на положеннях ст.ст. 55, 60 КПК України.

За наведених обставин, перевіривши ухвалу слідчого судді у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею при розгляді скарги заявника ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження дотримано вимоги ст.ст. 306, 307 КПК України, тому оскаржуване рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, підстав до задоволення поданої апеляційної скарги не вбачається, наслідком чого є відмова у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити заявнику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 5 серпня 2019 року.

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 5 серпня 2019 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Мелітополі ОСОБА_8 від 24 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000146 від 18 квітня 2018 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4