Справа № 487/3050/19
Провадження № 1-кс/487/3243/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову по закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся зі скаргою, в якій просив скасувати постанову від 27.03.2019 р. слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №00001209 від 29.12.2018 року; зобов`язати відповідальних осіб прокуратури області проконтролювати надання ОСОБА_3 витягу з ЄРДР кримінального провадження №00001209 від 29.12.2018 року із зазначенням прізвища процесуального керівника, винесення постанови про визнання потерпілим, наданням для ознайомлення матеріалів кримінального провадженні з дотриманням ст. ст. 104, 106, 290 КПК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 вказав, що 14.11.2018 року о 15.04 год. йому зателефонувала слідчий ОСОБА_5 та запросила на допит, не повідомивши, по якій справі буде здійснюватися допит. Він повідомив слідчому, що обов`язково з`явиться після отримання повістки, в якій буде зазначено номер кримінального провадження і в якості кого ОСОБА_3 викликають для допиту. Проте повістку від слідчого він так і не отримав, до цього часу йому не відомо, у кого перебувають матеріали кримінального провадження №000760.

Крім того, 06.02.2019 року в телефонній розмові зі слідчим ОСОБА_4 , отримавши повістку про виклик на 18.02.2019 р. в якості свідка, він звернув увагу слідчого на те, що спочатку слідчий зобов`язаний виконати першочергові слідчі дії: надати витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №00001209, пам`ятку потерпілого та допитати його як потерпілого, а не свідка, а вже потім має право винести постанову про залучення по кримінальному провадженню в якості свідка. Про слідчий не дотримався законодавства, та закрив кримінальне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 не був присутнім, надавши заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Слідчий Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 не з`явився до судового засідання, надавши заяву про розгляд скарги без його участі. Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали кримінального провадження №00001209 від 29.12.2018 р., слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно та повно дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно зі ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.
Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, відповідно до вимог ст.110 КПК України, має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2018 року зобов`язано посадових осіб прокуратури Одеської області, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення злочину, що містяться в заяві ОСОБА_3 №8249 від 23.11.2018 року.
Зі змісту заяви ОСОБА_3 від 23.11.2018 року вбачається, що, слідчий ОСОБА_5 зателефонувала йому 14.11.2018 року о 15.04 год. з метою явки до неї на допит, але не повідомила, яка справа перебуває у неї. Тому він повідомив слідчого, що з`явиться на допит після отримання повістки про виклик, якщо у ній буде зазначено номер кримінального провадження, та в якості кого слідчий буде його допитувати. В заяві ОСОБА_3 просив зобов`язати уповноважених осіб прокуратури області відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення слідчого поліції ОСОБА_5 за ознаками ст. 365 КК України (перевищення влади або службових повноважень).
На виконання вищевказаної ухвали суду прокуратурою Одеської області 29.12.2018 року відомості по заяві ОСОБА_3 від 23.11.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 365 КК України. Відповідно до постанови від 18.01.2019 року проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001209 від 29.12.2018 за ч. 1 ст. 365 КК України доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві.
Згідно з дорученням від 28.01.2019 року проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Процесуальними джерелами доказів згідно зі ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим приймались необхідні заходи для встановлення істини по справі. В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню в якості свідка була допитана слідчий слідчої групи СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , на яку ОСОБА_3 в заяві від 23.11.2018 року вказує як на особу, що вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 365 КК України. Крім того, слідчим неодноразово викликався для допиту ОСОБА_3 , про що свідчать наявні в матеріалах кримінального провадження службова записка слідчого ОСОБА_4 від 07.02.2019 року, корінець повістки про виклик на ім`я ОСОБА_3 , чеки ПАТ «Укрпошта», доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України, яким слідчий ОСОБА_4 доручав уповноваженим особам Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області допитати в якості свідка ОСОБА_3 . Зі змісту скарги ОСОБА_3 також вбачається, що він дійсно отримав виклик до слідчого на 18.02.2019 р. Слідчим суддею не встановлено наявності об`єктивних причин, які б унеможливлювали явку ОСОБА_3 до слідчого для допиту.
В ході досудового розслідування слідчим 26.02.2019 року винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 .
За наслідками досудового розслідування постановою від 27.03.2019 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001209 від 29.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 365 КК України злочинний характер дій службової особи при перевищенні влади або службових повноважень виражається у тому, що службова особа вчиняє ті чи інші діяння по службі, яке не входить до її компетенції.
Крім того, перевищення влади або службових повноважень утворює склад злочину, передбаченого ст. 365 КК України, лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав і повноважень. Явний вихід службової особи за межі наданих їй повноважень слід розуміти як відкритий, очевидний, ясний для всіх, у т.ч. для винного, безсумнівний, відвертий.
З об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 365 КК України, може вчинятися у формі перевищення влади або перевищення службових повноважень, які завдали істотної шкоди.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є заподіяння істотної шкоди. Момент закінчення злочину, передбаченого ст. 365 КК України, пов`язується з настанням істотної шкоди. Відповідно до примітки ст. 364 КК України істотною шкодою у ст. 365 КК України вважається шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною, обґрунтованою та вмотивованою, оскільки слідчим проведено ряд необхідних слідчих дій для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, проаналізовано відповідні зібрані матеріали, надано їм належну правову оцінку. Так, зокрема, слідчий правильно врахував те, що відповідно до ч. 1, ч. 8 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Здійснення виклику ОСОБА_3 для допиту в якості свідка за допомогою телефону не спричинило і не могло спричинити будь-якої шкоди ОСОБА_3 .
Про такі наслідки (шкоду) не вказує і сам заявник у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення від 23.11.2018 року.
Матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого і неповнота досудового слідства не встановлена.
Щодо доводів ОСОБА_3 у скарзі про те, які саме першочергові слідчі дії повинен був виконувати слідчий, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином слідчий самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події злочину.
Керуючись ст.ст. 9, 40, 110, 284, 303-307, 309, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001209 від 29.12.2018 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошений 19.06.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1