Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3008/19
Провадження №: 1-кп/332/314/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001007 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжного Донецької області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, працюючого слюсарем ПАТ «Автостандарт», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Командир взводу №2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , відповідно до ст. ст. 1, 17 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2.1 розділу 2 посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 4/1 від 05.01.2016, п. 1 примітки до ст. 364 КК України є особою, яка постійно здійснює функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку у зв`язку з чим він є службовою особою.

Так, 20.07.2019 року, близько 16-30 години командиром взводу №2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 разом з сержантом поліції ОСОБА_7 , поліцейським вищевказаного взводу, під час патрулювання Заводського району міста Запоріжжя на службовому автомобілі марки «Тойота Пріус», державний номерний знак НОМЕР_1 , у складі екіпажу № 0015, на ділянці дороги біля будинку № 93 по вулиці Типографічній у місті Запоріжжі було помічено транспортний засіб - мопед виробництва Китай, 2008 року випуску, кузов сірого кольору № НОМЕР_2 , який рухався проїжджою частиною без державного реєстраційного номеру.

Після зупинки вказаного транспортного засобу з метою перевірки документів, було встановлено, що за його кермом перебував ОСОБА_5 , при спілкуванні з яким виникла підозра, що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Після цього, командиром взводу №2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 було запропоновано ОСОБА_5 добровільно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та подальшого складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що останній відмовився.

В той же час, ОСОБА_5 , не бажаючи настання негативних правових наслідків для себе за скоєне ним адміністративне правопорушення, у тому числі з можливим позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк, та з метою уникнення адміністративної відповідальності, вирішив запропонувати працівнику поліції ОСОБА_6 , який є службовою особою правоохоронного органу, неправомірну вигоду за невчинення ним в інтересах ОСОБА_5 , з використанням наданого йому службового становища дій, які він повинен виконати, а саме: за не складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, тобто не притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративних правопорушень.

Реалізуючи виниклий злочинний умисел, ОСОБА_5 , 20.07.2019 близько 16-35 години, перебуваючи біля будинку № 93 по вулиці Типографічній у місті Запоріжжі, запропонував працівнику поліції ОСОБА_6 , який згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, неправомірну вигоду у сумі 400 гривень за не вживання подальших дій з документування вчинення ним адміністративного правопорушення.

Працівник поліції на пропозицію ОСОБА_5 не погодився та наполіг на необхідності складення стосовно останнього матеріалів про адміністративні правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_5 , крім того, керував транспортним засобом без відповідних документів - посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_5 було запропоновано проїхати за місцем його мешкання для перевірки документів та встановлення його особи, після чого працівники поліції супроводили останнього до місця його мешкання, де ОСОБА_5 взяв свій паспорт громадянина України та разом із поліцейськими повернувся до місця зупинки транспортного засобу до будинку АДРЕСА_2 , з метою та подальшого складення відносно нього протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на надання неправомірної вигоди працівнику поліції, 20.07.2019 близько 16 години 57 хвилин, перебуваючи поблизу будинку № 93 по вулиці Типографічній у місті Запоріжжі, запропонував ОСОБА_6 , який згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, неправомірну вигоду у розмірі 1000 гривень та при цьому передав останньому вказану суму у власному паспорті громадянина України, повідомивши, що передає гроші за не вживання подальших дій з документування вчинення ним адміністративних правопорушень.

Командир взводу №2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_6 на пропозицію ОСОБА_5 не погодився та відмовився отримувати неправомірну вигоду запропоновану останнім, одразу після чого наполіг на необхідності складення стосовно останнього матеріалів про адміністративні правопорушення, з одночасним повідомленням оператора «102» ГУНП в Запорізькій області, викликавши слідчо-оперативну групу Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, з метою документування факту пропозиції та надання неправомірної вигоди працівнику поліції.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує будь-якої дії з використанням службового становища.
Під час досудового розслідування 31.07.19 між прокурором, якому в порядку ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_8 , в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.
Згідно угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.369 КК України.
Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч.1 ст.369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений та захист в судовому засіданні також просили угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідні до угоди зобов`язання.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Керуючись ст.ст.314,369,373,374,376,474,475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити по кримінальному провадженні №0001007 угоду про визнання винуватості від 31.07.19 укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, призначивши покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 8500 грн.
Речові докази: 1000 гривень, передану на відповідальне зберігання до установи банку через відповідальну особу УФЗБО ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 721) обернути в дохід держави.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1