Справа № 128/1415/19
ВИРОК
Іменем України
29 серпня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000250 від 31.03.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, уродженця с. Воронцовка, Новоодеського району Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 158-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 31.03.2019 року, близько 16:00 години, прийшов до приміщення для голосування виборчої дільниці № 050174, яка розміщувалась на першому поверсі будинку культури за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір приховати виборчий бюлетень шляхом його переміщення за межі приміщення виборчої дільниці, що унеможливило б його врахування під час виборчого процесу. Перебуваючи у вищевказаному приміщенні, ОСОБА_4 у встановлений ст. 76 Закону України «Про вибори Президента України» спосіб отримав виборчий бюлетень, після чого увійшов до кабінки для таємного голосування. Перебуваючи у кабінці для голосування, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи, що відповідно до ст. 74, ч. 7 ст. 76 Закону України «Про вибори Президента України» голосування проводиться у приміщенні виборчої дільниці, а він як виборець зобов`язаний опустити заповнений виборчий бюлетень у виборчу скриньку, усвідомлюючи, що згідно з ч. 1 ст. 78 Закону України «Про вибори Президента України» підрахунок голосів виборців може здійснюватися виключно у приміщенні виборчої дільниці, дістав з кишені попередньо заготовлений аркуш паперу, після чого поклав до внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнений, раніше отриманий виборчий бюлетень, та залишив кабінку для голосування. В подальшому ОСОБА_4 підійшов до виборчої скриньки та вкинув до неї замість виборчого бюлетеня вищевказаний аркуш паперу, після чого з наявним у кишені куртки виборчим бюлетенем вийшов з приміщення виборчої дільниці.

Вказану обставину помітили члени виборчої комісії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які наздогнали ОСОБА_4 , зробили йому зауваження і вказали на необхідність повернутися до приміщення для голосування, де необхідно вкинули бюлетень до скриньки. На зауваження ОСОБА_4 відреагував, повернувся до приміщення для голосування та вкинув виборчий бюлетень в урну. Отже, ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії були викриті та припинені членами дільничної виборчої комісії.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 158-1 КК України визнав повністю. Суду показав, що дійсно 31.03.2019 року, прийшов до виборчої дільниці в с. Щітки, Вінницького району Вінницької області, взяв бюлетень для голосування, розписався за нього та зайшов до кабінки. Там він побачив дуже довгий список претендентів, який не встиг прочитати. Склавши вказаний бюлетень та сховавши під курткою, він вирішив взяти його з собою додому на пам`ять, а замість бюлетеня вкинув до скриньки білу обкладинку до зошита, який купив до цього днем на базарі. Це помітили та його зупинили, вказавши на те, що такі дії є незаконними і він повернувся до кабінки. Там він здійснив голосування та вкинув бюлетень до скриньки. Здійснити злочин не бажав, не знав, що такі дії є незаконними, і у скоєному розкаявся.

За згодою обвинуваченого, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 158-1 КК України, як закінчений замах на приховування виборчого бюлетеня.

Згідно ст.337 КПК України, суд діє в межах висунутого обвинувачення.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, сімейний та матеріальний стан обвинуваченого те, що він є пенсіонером, вперше притягається до кримінальної відповідальності, характеризується за місцем проживання позитивно.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 158-1 КК України, а саме у виді штрафу, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Призначаючи ОСОБА_4 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.
Міра запобіжного заходу не обиралася.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 158-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн.
До вступу вироку в законну силу міра запобіжного заходу не обирається.

Речовий доказ, який переданий до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, а саме копію контрольного талону до бюлетеню та копію списків виборців ЗВК №050174 знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженному та прокурору.

Суддя ОСОБА_1