Справа № 133/1239/19
Ухвала
Іменем України

23.10.2019р. м. Калинівка

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калинівка Вінницької області клопотання учасників процесу про продовження та зміну запобіжного заходув кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 13.02.2019р. відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.152, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Калинівського районного суду Вінницької області перебуває дане кримінальне провадження, в рамках якого ухвалою суду від 29.08.2019р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, до 27.10.2019р. включно.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час обрання та продовження строку тримання обвинуваченого під вартою не зникли.

Захисник адвокат ОСОБА_7 заявив усне клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Відносно клопотання прокурора про продовження строку тримання його підзахисного під вартою, просив відмовити у його задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід.

Розглянувши заявлені клопотання, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під варто, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом встановлено, що ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 29.08.2019р. продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 терміном на 60 (шістдесят) днів, до 27 жовтня 2019 року.

В судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.152, ч.2 ст.190 КК України, за вчинення найтяжчого з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років (ч.2 ст.152 КК України), підстави, за яких було обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не змінились, обвинувачений веде антигромадський спосіб життя, відбував покарання за вчинення тяжких злочинів, пов`язаних з заволодінням майна із застосуванням сили, що дає достатні підстави вважати про його підвищену суспільну небезпечність. Крім цього, ОСОБА_4 відкрито матеріали справи, тобто йому відомі покази потерпілих та свідків, а тому є наявний ризик, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні. Також, в ході розслідування встановлено, що ОСОБА_4 характеризується задовільно, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про достатній ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вищевказані обставини свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ст.29 Конституції України, ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Статтею 331 КПК України регламентований порядок обрання, скасування, зміну та продовження строку запобіжного заходу в суді.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду 3) незаконно впливати на свідків 4) іншим чином перешкодати кримінальному провадженню, 5) вчинити інше кримінальне правопорушеня.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч.1 ст.197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

Судом установлено, що строк тримання ОСОБА_4 під вартою було продовжено до 27 жовтня 2019 року включно.

При вирішенні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд виходить із наявності пред`явленого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованихйому злочинів та необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від суду, вплинути на свідків та потерпілих, які ще не допитані у судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, при вирішенні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого відповідно до ч.1 ст.178 КПК України судом враховуються такі обставини як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у скоєнні якихвін обвинувачується, відсутністю сталих соціальних зв`язків та стосунків, а також вільний вибір місця знаходження та проживання, що може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні рядутяжких злочинів, за вчинення найтяжчого з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років (ч.2 ст.152 КК України), кримінальне провадження не завершено, строк тримання під вартою закінчується 27.10.2019р., а також беручи до уваги те, що у суду відсутні докази, які б свідчили про те, що ризики передбачені ст.177КПК України, які існували на час обрання та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зникли,а тому оскільки підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно нього дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання суду, враховуючи викладені обставини, доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу не переважають доводів сторони обвинувачення та не зможуть запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Зазначені ризики виправдовують продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно продовжити на 60 (шістдесят) днів, до 21 грудня2019 року включно.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, підстав для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не має, а тому у його задоволенні заявнику необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 31, 177, 178, 197, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Путила Путильського району Чернівецької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, згідно обвинувального актуне одруженого, на момент затримання військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , відповідно до пояснень учасника бойових дій, судимого 22.02.2013р. Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч.1 ст.187, ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до остаточного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на підставі ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 24.11.2014р., невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 28 діб,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.152, ч.2 ст.190 КК України, терміном на 60 (шістдесят) днів, до 21 грудня2019 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_4 утримувати під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)», куди невідкладно надіслати копію цієї ухвали для виконання.

У задоволенні усного клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_11