Справа № 182/2063/19
Провадження № 1-кп/0182/699/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2019 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинені кримінальні правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2019 за № 0000209 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл., громадянина України, із середньою освітою, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , працює охоронцем ТОВ «Дніпромегабуд», є інвалідом Ш гр. по загальному захворюванню, не одружений, раніше судимий:
- 10.06.2011 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської обл. за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 10.10.2014 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської обл. за ч. 3 ст. 307, ст. 69, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 26.01.2015 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 16.01.2019 приблизно о 22.00 год. перебував біля будинку № 24 по вул. Кириченка в м. Нікополі Дніпропетровської обл., де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до гаража № НОМЕР_1 , який розташований біля вищевказаного будинку і, усвідомлюючи спільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, металевою палкою, яку знайшов поряд з гаражем, зірвав навісний замок на воротях гаража, таким чином відчинивши їх. Після чого проник до вказаного гаража, звідки умисно таємно з корисливих мотивів викрав жіночий велосипед марки «АІСТ», ринкова вартість якого згідно судової-товарознавчої експертизи № 89 від 14.03.2019 складає 1 750 грн. 00 коп., який належить ОСОБА_5 , завдавши останній матеріальної шкоди на вказану суму. З місця злочину ОСОБА_3 втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що взимку 2019 року приблизно о 22.00 год. він йшов по АДРЕСА_2 . Знаходячись біля будинку № 24, побачив гаражі. Передивився всі замки на гаражах, на одному був старий навісний замок. За допомогою металевої палиці, яку знайшов поряд з гаражем, зірвав навісний замок. З приміщення гаража викрав жіночий велосипед «Аіст». На наступний день побачив свого знайомого ОСОБА_6 , якого попросив допомогти продати велосипед. Той погодився, велосипед забрав і через деякий час приніс йому 150 грн. В процесі розслідування справи передав потерпілій 350 грн., за які вона викупила свій велосипед. У вчиненому розкаюється. Просить не позбавляти його волі, врахувати, що він хворіє на хворобу Паркінсона, є інвалідом Ш групи. На даний час він офіційно працевлаштований.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надала заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності. Цивільний позов заявляти не буде, так як спричинена їй матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі. Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.
Крім показань обвинуваченого ОСОБА_3 його винуватість, на думку суду, повністю доведена дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, проти належності, допустимості та законності яких сторони не заперечували, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000209:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17.01.2019 потерпілої ОСОБА_5 , у якому вона вказує, що в період часу з 10.01.2019 до 17.01.2019 невідома особа шляхом пошкодження замка на вхідних дверях гаража, розташованого за будинком АДРЕСА_2 , проникла до приміщення гаража, звідки викрала належний їй велосипед «АІСТ» (а.п. 7);
- заявою ОСОБА_5 про надання дозволу працівникам поліції на проведення огляду приміщення гаража, розташованого за будинком АДРЕСА_2 . (а.п. 8);
- протоколом огляду місця події від 17.01.2019 приміщення металевого гаража, розташованого між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 . На воротах гаража є напис № 66. На момент огляду, ворота гаража прочинені, замків не має. Під час огляду нічого не виявлено та не вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 9-13);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 89 від 14.03.2019, згідно якого ринкова вартість бувшого у потребі, станом на період часу з 10.01.2019 до 17.01.2019 жіночого велосипеду марки «АІСТ», складає 1 750,00 грн. (а.п. 20-23);
- заявою ОСОБА_7 про добровільне надання працівникам поліції для огляду та вилучення велосипеду «АІСТ» (а.п. 30);
- протоколом огляду від 27.01.2019 - велосипеду «АІСТ» зеленого кольору, рама жіноча рама, на нижній рамі є напис літер сріблястого кольору «АИСТ». По всьому велосипеду є дрібні подряпини по фарбі. Ззаду сидіння є металевий багажник у вигляді решітки сірого (стального) кольору. Велосипед у доброму, не пошкодженому стані. Велосипед вилучено. До протоколу огляду додано фототаблицю. (а.п. 31-33);
- розпискою ОСОБА_5 , про отримання раніше викраденого у неї велосипеду «АІСТ». (а.п. 35);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2019, в ході якого свідок ОСОБА_8 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як чоловіка, який 17.01.2019 попрохав його допомогти продати велосипед. Впізнає його за рисами обличчя, розрізом очей, вуст, контуром носа, овалом обличчя. (а.п. 38-40);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03.2019, в ході якого ОСОБА_3 розповів та показав як саме вчинив викрадення велосипеда з приміщення гаража. До протоколу проведення слідчого експерименту долучено диск з відеозаписом слідчого експерименту (а.п. 49-52).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, за яким він обвинувачується.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 3 ст. 185 КК України).
Також суд ураховує обставини справи; особу винного. Обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності, судимість в установленому законом порядку не погашена (а.п. 55), офіційно працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно (а.п. 58). Також суд враховує що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.п. 56, 57), є інвалідом Ш групи по загальному захворюванню (а.п. 54).
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
Обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає (п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України) рецидив злочинів (ч. 1, ч. 2 ст. 309 КК України, ч. 3 ст. 307 КК України).
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 мінімальне покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.
Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 визнання вини, щире каяття, особу обвинуваченого, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ:
- жіночий велосипед «АІСТ», що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити потерпілій.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи в сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта-товарознавця 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.
Речовий доказ:
- жіночий велосипед «АІСТ», що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити потерпілій.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1