Справа № 308/2272/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, угоду про визнання винуватості укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 06.02.2019 року між прокурором та обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Ужгород та мешканцем АДРЕСА_1 , українцем, громадянином України, тимчасово не працюючим, розлученим, на утриманні одна неповнолітня дитина, вважається не судимим,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи потерпілим у кримінальному провадженні №0000924 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України та будучи попередженим перед початком допиту про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, у судовому засіданні, що мало місце 03.12.2018 року, надав суду завідомо неправдиві показання щодо обставин вчиненого ОСОБА_6 відносно нього злочину, які виразилися у тому, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 стверджував, що тілесні ушкодження йому наносив виключно ОСОБА_6 , в той час, як в судовому засіданні ОСОБА_4 показав на обставини, що не відповідали дійсності, а саме на те, що після сутички з ОСОБА_7 він направився в напрямку до свого місця проживання, де по ходу руху зустрів 3-х невідомих йому осіб з якими в нього виникла словесна перепалка в ході якої, останні застосували до нього фізичну силу.
20.08.2019 року між прокурором у кримінальному провадженні №0000018 прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі статей 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за ч.1 ст. 384 КК України визнав повністю, кається у вчиненому.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 384 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за ч.1 ст. 384 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому. Пояснив, що покази дані ним в судовому засіданні змінив під тиском ОСОБА_6 , який через свою дружину спонукав його у зміні показань. Обвинуваченого ОСОБА_6 він боїться. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він розуміє в цілому та зобов`язується в подальшому не вчиняти нових злочинів.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між його підзахисним та прокурором.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України. Просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника, думку прокурора, дослідивши зміст укладеної між прокурором та ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 468 КПК України визначено в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є завідомо неправдиве показання потерпілого в суді.
Даний злочин відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_4 .
Оцінивши в сукупності наведені вище обставини, зважаючи на те, що укладена між прокурором та ОСОБА_4 угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що така може бути затверджена судом.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по справі відсутні.
Питання про долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 394,395,475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20.08.2019 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні №0000018 прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України та призначити йому покарання, затверджене угодою, у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речовий доказ по справі : СД диск із записом допиту в судовому засіданні зберігати при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1