справа №132/3415/19
провадження №1-кп/133/316/19
УХВАЛА

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

17.10.19 року

В складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Козятині обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000568 року від 23.10.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 125, ч.1 ст.129 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.1 -умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, ст. 125 ч.1 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, ч.1 ст.129 КК України - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, по даній справі термін дії запобіжного заходу спливає 19.10.2019 року. ОСОБА_5 може переховуватись від суду, може продовжити вчиняти злочини, а також незаконно впливати на потерпілу, свідків. Під час досудового розслідування ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, не з`явлвявся на виклики до слідчого, а тому не відпали ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений заперечує про продовження строку тримання під вартою посилається на те, що він визнає себе винним у зазначених злочинах, не має наміру переховуватись від суду та впливати на потерпілу, яка в даний час перебуває в Респаубліка Польша, у нього погіршився стан здоров`я, він є інвалідом 2 групи загального захворювання довічно, має захворювання Демпінг синдром важкого Ш ступеня, у нього престаріла мати, яка потребує його допомоги. Від органів досудового розслідування він не переховувався, а їздив на лікування і про це ставив до відома правоохоронні органи, телефонуючи на лінію "102".

Адвокат ОСОБА_4 просила відмовити в задоволені клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор не навів ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що дають підстави для продовження запобіжного заходу тримання під вартою. Прокурор зазначив ризики, які були зазначені в клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 на час досудового розслідування, проте на даний час ці ризики відсутні. Крім того адвокатом надано клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт, при цьому адвокат зазначила,що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів невеликої та середньої тяжкості, має постійне місце проживання, має дохід (пенсію), являється інвалідом другої групи, згідно медичної документації має ряд захворювань та потребує лікування, вважає утримання ОСОБА_5 під вартою незаконним, жоден ризик передбачений у статті 177 КК України не доведеним.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 177 ч.1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
1) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
2) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Як зазначено у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, та в п. 60 рішення у справі «Єлоєв проти України» "після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості .
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків предбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні не тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, надав заяву про визнання винуватості, являється інвалідом ІІ групи довічно, отримує пенсію, що підтверджуєтьтся копією пенсійного посвідчення, згідно медичної документації має ряд захворювань та потребує лікування , що підтверджується наданими копіями висновків лікарів, має стійкі соціальнві зв"язки, пристарілу мати, якій надавав матеріальну допомогу, має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 . Суд вважає також, що ризик впливу на свідків та потерпілих також відсутній, так як потерпіла у кримінальному провадженні вже упродовж тривалого часу знаходиться за межами кордонів України.
Ризики, зазначені прокурором у клопотанні, були актуальні на час досудового розслідування. Під час підготовчого засідання,, наведені прокурором у клопотанні,ризики, що б давали підстави для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу на тримання під вартою, прокурором не доведені .
Таким чином з урахуванням всіх обствин в їх сукупності суд вважає, клопотання захисника та обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити повністю, а клопотання прокурора задовольнити частково та змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням певних обов`язків.
Керуючись ст. 131.132.176-178,183, 193, 194, 199, ч. 3 ст. 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити повністю.

ОСОБА_5 змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 днів з 17.10.2019 по 15 грудня 2019 року.

Встановити для обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
-прибувати за кожною вимогою до суду;
- перебувати за місцем проживання: АДРЕСА_1 , з 21 год. до 06 год. ранку наступного дня.
ОСОБА_5 звільнити з-під варти із залу суду.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів після проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1