Провадження № 11-кп/4820/604/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 675/1077/19 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст.537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянула в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 серпня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ізяславського районного суду від 15 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні подання в.о. начальника Ізяславської виправної колонії №31 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком апеляційного суду Хмельницької області від 15.10.2009 року.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, місцевий суд виходив з того, що засуджений не довів свого виправлення і перевиховання, оскільки в період відбуття покарання збитки потерпілій не відшкодував, характеризується задовільно та має поряд з дисциплінарними стягненнями лише три заохочення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник в інтересах засудженого подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання в.о. начальника Ізяславської виправної колонії №31 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.

Свої вимоги аргументує тим, що засуджений за час відбування покарання став на шлях виправлення, так як своєю позитивною поведінкою та ставленням до праці і навчання довів своє перевиховання.

Звертає увагу, що всі дисциплінарні стягнення застосовані до ОСОБА_7 на початковому етапі відбування покарання та погашені на час звернення до суду.

Наголошує, що за час відбування покарання ОСОБА_7 одружився та здобув ряд робітничих професій.

У доповненні до апеляційної скарги захисника, засуджений ОСОБА_7 зазначає, що сумлінно дотримувався правил поведінки під час відбування покарання, мав ряд заохочень та був переведений у дільницю соціальної реабілітації.

У поданому запереченні на апеляційну скаргу захисника, прокурор просить залишити ухвалу місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Свої вимоги аргументує тим, що ОСОБА_7 , будучи працевлаштованим у виправній колонії, не відшкодував заподіяну злочином шкоду.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, засудженого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, міркування прокурора про законність, обґрунтованість ухвали місцевого суду та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, яка задоволенню не підлягає в силу наступних підстав.

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе вирішення питання про умовно-дострокове звільнення.

Зокрема, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, чого в даному випадку не вбачається.

Так, ОСОБА_7 за весь час відбуття покарання має 14 заохочень та 8 порушень вимог режиму утримання, які аж ніяк не свідчать про його перевиховання, а відсутність у засудженого дисциплінарних стягнень, які на момент розгляду справи усі погашені, свідчить виключно про його належну поведінку, яка для останнього є обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Характеристика ОСОБА_7 , крім позитивних відомостей, містить і вказівки на його посередню поведінку особливо в період перших років відбування покарання.

Цілком правильно суд першої інстанції разом з іншими обставинами врахував ступінь тяжкості і характер вчиненого ОСОБА_7 злочину, який є особливо тяжким та насильницьким, а також факт невідшкодування потерпілій шкоди, завданої цим злочином, за умови нарахування засудженому заробітної плати.

Голослівними, на думку колегії суддів, є доводи апеляційної скарги про часткове відшкодування потерпілій через батьків засудженого частину цивільного позову, тоді як матеріали справи жодних належних доказів на підтвердження цього не містять.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання в.о. начальника Ізяславської виправної колонії №31 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , в повній мірі об`єктивно врахував особу засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б свідчили про доведеність виправлення цього засудженого.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.

У зв`язку із наведеним, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ст.ст. 418, 419, 537 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 серпня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні подання в.о. начальника Ізяславської виправної колонії №31 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком апеляційного суду Хмельницької області від 15.10.2009 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4