Справа №195/865/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2019 року смт.Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.05.2019 року за № 0000206 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянина України,із повною загальною середньою освітою, неодружений, непрацює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимий,
в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С ТА Н О В И В :
02.02.2017року ОСОБА_3 звернувся до Томаківського районного центру зайнятості з заявою, в якій просив поновити йому статус безробітного до вирішення питання про його працевлаштування та ознайомився з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Крім того, 02.02.2017 року ОСОБА_3 власноруч підписав заяву про те, що на час звернення до ТРЦЗ він через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законом доходів, у тому числі - не забезпечує себе роботою самостійно, пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує, не є зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, не отримує відповідно до законодавства допомогу, не є членом особистого селянського господарства, фермером або членом фермерського господарства, не навчається на денній (очній) формі навчання.
В цей же день на ОСОБА_3 була заведена персональна картка №00007 особи, яка звернулась до Центру зайнятості.
Згідно наказу ТРЦЗ №НТ 170202 від 02.02.2017 року, на підставі ЗУ «Про зайнятість населення» ОСОБА_3 було надано статус безробітного.
02.02.2017 року згідно наказу ТРЦЗ №НТ 170202 відповідно до пп.6.8, 6.9, 6.10 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» ОСОБА_3 було призначено допомогу по безробіттю та розпочато її виплату.
Відповідно до додатку 1 до персональної картки №00007 «Відвідування центру зайнятості, надані послуги, рекомендації щодо сприяння працевлаштуванню», із ОСОБА_3 проводилось ряд семінарів, в тому числі і семінар 15.03.2017 року де останнього попереджено, що у разі приховування відомостей щодо працевлаштування він нестиме персональну відповідальність передбачену законом.
Згідно акту розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №157 від 26.06.2018 року, проведеного провідним фахівцем з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Запорізького міського центру зайнятості та за участю директора ТОВ «Апекс-Буд», було встановлено та підтверджено, що в період з 09.02.2017 року по 27.07.2017 року ОСОБА_3 мав цивільно-правові відносини з підприємством ТОВ «Апекс-Буд». За вказаний період йому було здійснено нарахування винагороди на суму 6084,47 грн.
В порушення п.п.4 п.2 ст.44 ЗУ «Про зайнятість населення», ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди ТРЦЗ та бажаючи їх настання, у період часу з 09.02.2017 року по 27.07.2017 року приховав від центру зайнятості, не повідомивши ТРЦЗ протягом трьох робочих днів, факт свого працевлаштування, що згідно ч.1 ст.45 вказаного Закону є підставою припинення реєстрації. Не зважаючи на вказаний факт, ОСОБА_3 умисно із корисливих мотивів, усвідомлюючи злочинність своїх дій, обманним шляхом продовжив отримувати допомогу по безробіттю до 14.08.2017 року, хоча не мав на це право.
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_3 , приховавши факт своєї зайнятості згідно договору цивільно-правового характеру, укладеного між ним та ТОВ «Апекс-Буд», умисно, з корисливих мотивів, обманним шляхом, незаконно отримав в період з 09.02.2017 року по 14.08.2017 року (наказом від 14.08.2017 року №НТ 170814 припинено виплати допомоги по безробіттю) допомогу по безробіттю в розмірі 18525,08 грн.
20.12.2018 рішенням Томаківського районного суду у справі №195/11477/18 за позовом Нікопольського міськрайонного центру зайнятості з відповідача ОСОБА_3 стягнуто 18525,08 грн. незаконно отриманої допомоги по безробіттю.
Таким чином, ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди ТРЦЗ та бажаючи їх настання, у період часу з 09.02.2017 року по 14.08.2017 року шляхом обману, що виявився у неповідомленні у встановленому Законом порядку про факт свого працевлаштування, з корисливих мотивів, не маючи на те законних підстав заволодів грошовими коштами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, чим заподіяв державному бюджету в особі Нікопольського міськрайонного центру зайнятості матеріальну шкоду на суму 18525,08 грн.
Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
В судовому засіданні обвинувачений погоджуючись з вищенаведеними обставинами, вину визнав, розкаялася в скоєному. Пояснив власну протиправну поведінку важким матеріальним становищем, та хворобою матері, якій намагався допомогти.
Від представника потерпілого на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі. Претензій до обвинуваченого матеріального чи морального не мають.
Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження, щодо оскарження таких обставин, суд визнав у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин справи та обмежитись лише допитом обвинуваченого, дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого. Окрім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 К. (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі його самовикриття.
Відповідно до характеризуючих матеріалів, обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання. Скарг відносно нього не надходило, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинувачені.
До обставин, пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 суд відносить його щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинення злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Вчинив злочин з корисливих мотивів, позитивно характеризується за місцем проживання. Обвинувачений є суб`єктом інкримінованому йому злочину, оскільки є осудною та повнолітньою особою.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи також що обвинувачений вину визнав, розкаявся, позицію потерпілого, з метою його перевиховання та упередження скоєння злочинів в подальшому, суд, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання
у виді 1(одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання ОСОБА_3 звільнити з іспитовим строком 1 рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1