Справа № 640/2475/19
н/п 1-кс/640/6884/19
"04" червня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
заставодавців ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
18.03.2019 ОСОБА_7 був звільнений з під варти у зв`язку із внесенням застави за нього у сумі 576 300,00 грн. на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області двома сумами 296 300,00 грн. та 280 000,00 грн., з призначенням платежу: «Застава по справі №640/2475/19, н/п 1-к-с/640/2521/19, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 » та «Застава по справі №640/2475/19, н/п 1-к-с/640/2521/19, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 », - відповідно.
Протягом дії запобіжного заходу ОСОБА_7 покладені на нього обов`язки виконував, від слідства не ухилявся, що свідчить про відсутність підстав для звернення стягнення на суму застави. За час дії відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, клопотань від прокурора та слідчого судді не надходило, суд за власною ініціативою також не розглядав даного питання, а тому, на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцеві після припинення дії цього запобіжного заходу. Необхідності залишення застави задля забезпечення цивільного позову або відшкодування шкоди немає, оскільки таких вимог заявлено не було, матеріальної шкоди від інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення не встановлено. Термін дії застави встановлено у 2 місяці.
Посилаючись на ст..203 КПК України адвокат вважав, що строк дії даного запобіжного заходу закінчився 13.04.2019р. і запобіжний захід припинив свою дію. З клопотанням до слідчого судді про продовження дії запобіжного заходу у вигляді «покладання обов`язків» і застави, - як гарантії процесуальної поведінки підозрюваного, - ніхто не звертався. Запобіжний захід подовжено не було.
Заявник зазначив, що у подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не бажають забезпечувати належну поведінку ОСОБА_7 , а тому просять повернути їм суму застави.
У судовому засіданні заставодавці та їх захисник, кожен окремо, клопотання підтримали з підстав, викладених у клопотанні. Заставодавець ОСОБА_5 пояснив, що кошти на сплату застави за ОСОБА_7 він взяв в борг строком на два місяці та зараз є нагальна необхідність в поверненні позичених грошових коштів. Заставодавець ОСОБА_6 клопотання підтримала у повному обсязі, пояснила, що сплатила заставу за ОСОБА_7 на прохання її чоловіка, однак на даний час вона повинна в строк до 17.06.2019 повернути грошові кошти в сумі 296 300 грн. займодавцю, а у разі їх неповернення повинна буде сплачувати пеню в розмірі 0,15%. Додатково заставодавці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що не бажають в подальшому виступати фактичними гарантами належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , та не бажають щоб застава була звернена в майбутньому на виконання вироку в частині майнових стягнень.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 клопотання підтримали, вважали, що строк застосування запобіжного заходу у вигляді застави втратив свою дію. Підозрюваний також зазначив, що виконує всі покладені на нього обов`язки.
Прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_9 у судовому засіданні 31.05.2019 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні та застосований запобіжний захід у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 діє та не втратив своєї актуальності. Про дату, час та місце проведення судового засідання 04.06.2019 прокурор ОСОБА_9 повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явився, однак 31.05.2019 до канцелярії суду подав лист, у якому клопотання просив розглянути за його відсутністю, у зв`язку зі службовою зайнятістю, та у його задоволенні відмовити, зокрема, з тих підстав, що виконання підозрюваним обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу, свідчить лише про виконання ухвали слідчого судді і не є обставиною, яка свідчить про зменшення існуючих ризиків. Також вважав помилковими твердження сторони захисту про припинення запобіжного заходу.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
13.02.2019 о 18.00 год. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України (а.с.44).
14.02.2019 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в сумі 576 300 грн. (а.с.43-47).
18.03.2019 ОСОБА_7 був звільнений з - під варти у зв`язку з внесенням застави в розмірі 576 300 грн.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Однією із засад кримінального провадження є верховенство права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ст. 8 КПК України).
Наведені положення кримінального процесуального законодавства повинні гарантувати не тільки права та законні інтереси підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) або потерпілого, але й інших осіб, які також залучаються до кримінального судочинства, у тому числі заставодавця.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 6 ст. 194 КПК України).
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 176, ч. 1 ст. 182 КПК України, застава є одним із запобіжних заходів і полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.
Застава має бути повернена заставодавцю, якщо: 1) відсутні підстави для застосування негативних наслідків для звернення застави в дохід держави (ч. 8 ст. 182 КПК України); 2) ухвала про застосування запобіжного заходу припинила свою дію у зв`язку із закінченням строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу (ст. 203 КПК України) або у зв`язку з набранням чинності іншим судовим рішенням ухвалою про заміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою без визначення застави (статті 183, 200 КПК України); 3) заставодавець, тобто особа, яка внесла заставу не дає своєї згоди на можливе її звернення судом у майбутньому на виконання вироку в частині майнових стягнень (ч. 11 ст. 182 КПК України).
Відповідно до положень КПК України, на стадії досудового розслідування до повноважень слідчого судді, серед іншого належить розгляд питань, які стосуються застосування, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в т. ч. запобіжних заходів (статті 176206 КПК України).
Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Положення ст.ст. 8, 9 КПК України, серед іншого, визначають, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини не обмежуються положеннями ст. 206 КПК України і ґрунтуються на нормах Конституції, міжнародних договорів та рішеннях Європейського суду з прав людини.
Згідно з положеннями ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки; розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Конституційний Суд України у справі № 112/2003 від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8), право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13); право на судовий захист є одним з конституційних прав, а тому положення, які унеможливлюють розгляд судом на стадії досудового слідства скарг (заяв і клопотань), обмежуючи право людини на судовий захист, закріплене ч. 3 ст. 8,ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України, порушують вимоги ст. ст. 3, 21, частини другої статті 22, частини першої статті 64 Конституції України, тобто є неконституційними; відстрочка судового контролю обмежує конституційне право людини на судовий захист, який є гарантією всіх прав і свобод людини і громадянина.
Відповідно до п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 11 січня 2012 р. № 15: «Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, в якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи: заяву особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчену судом копію ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копію платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.
Отже, до переліку документів, які подаються до територіального управління ДСА або апеляційного суду для повернення коштів, входить ухвала слідчого судді, що, в свою чергу, також доводить можливість та необхідність розгляду питання повернення суми застави на стадії досудового розслідування у випадках, коли запобіжний захід скасовано, змінено, у ньому відпала необхідність, запобіжний захід припинив свою дію в часі, тощо. Таким чином, наведене вказує на наявність нормативного акту, який закріплює на законодавчому рівні можливість повернення внесеної застави на підставі ухвали слідчого судді.
Відповідно до положень ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 11 ст. 182 КПК України, застава яка не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Частина 2 ст. 196 КПК України визначає, що в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках встановлених цим кодексом, строк на який їх покладено.
Водночас, в ході розгляду клопотання встановлено, що сторона обвинувачення не зверталася до суду з клопотанням про продовження на строк два місяці покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2019 року обов`язків.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як зазначили в судовому засіданні заставодавці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вони не бажають в подальшому виступати фактичними гарантами належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та не бажають щоб застава була звернена в майбутньому на виконання вироку в частині майнових стягнень. Також пояснили, що грошові кошти, які сплачені ними в якості застави були ними отримані в борг терміном до 17.06.2019, та у разі їх неповернення у вказаний термін вони будуть зобов"язані сплачувати пеню в розмірі 0,1% за кожний день прострочки, що підтверджується відповідними розписками (а.с.41,42).
Наявність клопотань заставодавців, в сукупності з наведеними обставинами жодним чином не перешкоджає прокурору чи слідчому в будь-який момент, в тому числі одразу після надходження відповідного клопотання заставодавця, ініціювати питання визначення іншого запобіжного заходу по відношенню до підозрюваного з метою забезпечення справедливого балансу між інтересами досудового розслідування та інтересами всіх учасників кримінального провадження.
Наведені обставини свідчать про сукупність достатніх факторів необхідних для повернення застави заставодавцям, а саме:
- відсутні підстави для застосування негативних наслідків для звернення застави в дохід держави;
- заставодавці, тобто особи, які внесли заставу не дають своєї згоди на можливе її звернення судом у майбутньому на виконання вироку в частині майнових стягнень, оскільки такої згоди в ході розгляду клопотання слідчому судді не надано (ч. 11 ст. 182 КПК України);
- заставодавці відмовляються в подальшому виконувати таку функцію в даному кримінальному провадженні і не мають наміру виступати гарантом належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .
Таким чином, зважаючи на вищенаведене, приходжу до переконання про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх правових підстав для його задоволення.
Керуючись ст.ст. 3, 8, 9, 28, 176, 182, 194, 196, 203 КПК України, ст. 41 Конституції України,-
Повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючій в АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_6 , виданий 04 липня 2002р. Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області, на рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, ЄДРПОУ одержувача 14360570, ЄДРПОУ банку 14360570, МФО 305299, призначення платежу: НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІПН: НОМЕР_3 , суму сплаченої за ОСОБА_7 18.03.2019 року застави в розмірі 296 300 (двісті дев`яносто шість тисяч триста) гривень, що були перераховані на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області.
Повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_7 , виданий 28 червня 1998р. Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області, на рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, ЄДРПОУ одержувача 14360570, ЄДРПОУ банку 14360570, МФО 305299, призначення платежу: НОМЕР_4 , ОСОБА_5 , ІПН: НОМЕР_5 , суму сплаченої за ОСОБА_7 18.03.2019 року застави в розмірі 280 000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень, що були перераховані на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1