ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1760/19 Номер провадження 11-кп/814/956/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали судового провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу колегії суддів Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 червня 2019 року щодо ОСОБА_6 , -

за участю прокурора: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 червня 2019 року клопотання прокурора у кримінальному провадженні задоволено, продовжено обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжний захід у виді у виді тримання під вартою терміном на 60 днів до 19 серпня 2019 року до 24.00. год. включно; обвинуваченому ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 14 серпня 2019 року з покладенням ряду обов`язків.

Зі змісту оскарженої ухвали вбачається , що в провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.4, ст.365 ч.2 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ст.365 ч.2 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Клопотання щодо ОСОБА_6 обґрунтовувалося наявністю ризиків, які на даний час не зменшилися, його переховування від суду та впливу на свідків, потерпілого, перешкоджанню провадженню іншим чином, а також неможливістю застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд виходив з того, що всі докази по справі судом ще не досліджено, всіх свідків сторони обвинувачення в судовому засіданні не допитано, обставини, що стали підставою для застосування судом до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою продовжують існувати , а інші , більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти спробам обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали

Апеляційний розгляд здійснюється за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_6 в принесеній апеляції просить обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що зазначені прокурором ризики в повній мірі відсутні. Обвинувачений наголошує на тому, що не має мети переховуватися від суду , має постійне місце проживання , одружений, має двох неповнолітніх дітей, позитивну характеристику, вину визнає частково, зокрема в нанесенні тілесних ушкоджень.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в поданій апеляції просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 відмовити та застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування поданої апеляції вказує, що суд в ухвалах не обґрунтував рішення про обрання особам, які обвинувачуються у вчиненні одного злочину різних запобіжних заходів.

Адвокат вважає неправильним неврахування місцевим судом позиції ЄСПЛ щодо того, що тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим сама по собі не може слугувати обранням найсуворішого запобіжного заходу. Судом не враховано його позитивну характеристику, наявність тісних соціальних зв`язків, (дружина, двоє малолітніх дітей), раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, від суду та слідства не переховувався.

Апелянт зазначає, що прокурором жодним чином не доведено наявність ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та в його інтересах захисник адвокат ОСОБА_7 апеляційні скарги підтримали та просили задовольнити.

Прокурор заперечував з приводу задоволення апеляцій сторони захисту.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційних скарг , обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду приходить до таких висновків.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів , судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження № 0000017 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 187 ч. 4 , ст. 365 ч. 2 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів; обвинуваченому ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням тяжкості злочинів, інкримінованих ОСОБА_6 та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, судом у повній мірі досліджено обставини, за яких до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, в тому числі особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років , в даному провадженні в ході судового розгляду судом першої інстанції ані потерпілі, ані свідки ще не допитані, при цьому обвинувачений вину визнає частково та є працівником правоохоронного органу, тому, не дивлячись на відсторонення від посади, обізнаний про особливості професійної діяльності, а відтак є достатні підстави вважати, що він може незаконно впливати на потерпілого, свідків шляхом їх переконання чи схиляння їх до зміни даних ними під час досудового розслідування показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також , враховуючи тяжкість покарання , що йому загрожує , може переховуватись від суду.

Ураховуючи зазначене, доводи , наведені в апеляціях про відсутність доказів існування ризиків , передбачених статтею 177 КПК України, на думку колегії суддів , є безпідставними.

Також, колегія суддів вважає неспроможними доводи апеляцій щодо необґрунтованості ухвали, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Наявність соціальних зв`язків, на які покликається захисник в апеляційній скарзі, зокрема те, що обвинувачений має сталі та тісні соціальні зв`язки - дружину та двох малолітніх дітей, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Щодо доводів апеляції адвоката про те , що судом необґрунтовано обрано різні запобіжні заходи обвинуваченим , колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

По-перше , не дивлячись на те , що оскарженим рішенням продовжено запобіжний захід чотирьом обвинуваченим , предметом апеляційного перегляду є ухвала суду виключно щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому апеляційний суд позбавлений можливості давати оцінку обґрунтованості та правильності рішення щодо продовження запобіжних заходів іншим особам.

По-друге , згідно з ст. 178 КПК України , при вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу на суд покладено обов`язок враховувати ряд обставин, серед яких , можуть бути як обставини, які є спільними для кожного обвинуваченого , як то вагомість наявних доказів про вчинення злочину , тяжкість покарання , що погрожує, так і обставини індивідуального характеру - вік, стан здоров`я , міцність соціальних зв`язків тощо.

Тому рішення про продовження запобіжного заходу щодо декількох обвинувачених в межах одного кримінального провадження в будь-якому випадку повинно вирішуватися в індивідуальному порядку щодо кожної особи окремо, що в свою чергу, не виключає обрання різного запобіжного заходу.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_6 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки слідчого судді щодо доцільності тримання підозрюваного під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу колегії суддів Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 червня 2019 року щодо ОСОБА_6 - без змін;

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4