У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання в.о. керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Грузії, громадянина Грузії, не одруженого, не працевлаштованого, не маючого місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який розшукується компетентними органами Республіки Грузія для виконання вироку за вчинення злочинів, передбачених ст. 108, 236 Кримінального Кодексу Республіки Грузії (умисне вбивство; незаконне придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї)
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6
затриманого ОСОБА_4
перекладача ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В:

В.о. керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з клопотанням про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до клопотання прокурора, 30.07.2019 року працівниками УКР ГУНП в Одеській області о 16 годині 35 хвилин, затриманий громадянин Грузії ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Грузії для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 108 та 236 Кримінального Кодексу Республіки Грузії (умисне вбивство; незаконне придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї).

В подальшому, дана особа була доставлена до Приморського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області. Працівниками відділення поліції, при перевірці особи ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) та підтвердження грузинською стороною перебування даної особи у розшуку на території Грузії, відповідно до ст. ст. 208, 582 КПК України 30.07.2019 складений протокол затримання даної особи.

Як вбачається з наданих ініціатором розшуку матеріалів ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він вчинив протиправне придбання, зберігання і носіння вогнепальної зброї та боєприпасів. Він же вчинив умисне вбивство, що виразилося у наступному: ОСОБА_9 влітку 2005 року відпочивав в м. Кобулеті, де зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_10 , якому, імовірно, для придбання наркотичних речовин зайняв певну грошову суму. Повернувшись в м. Тбілісі, незважаючи на неодноразові попередження з боку ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не повертав належну йому грошову суму, в зв`язку з чим вони словесно і фізично ображали один одного. Ображений на це, 3. Малашхия замислив помститися і вбити ОСОБА_13 . З метою здійснення свого наміру, 26 жовтня 2005 року він зв`язався зі своїм другом ОСОБА_14 і попросив поїхати разом з ним у другий квартал другого мікрорайону Нуцубідзе, до корпусу №8, з`ясувати стосунки в ОСОБА_10 . ОСОБА_15 і ОСОБА_16 сіли, належить останньому, автомашину фірми «Додж» зеленого кольору, з державними номерними знаками «УВВ-123" і попрямували у напрямку до дому ОСОБА_17 . По дорозі їм зустрівся один ОСОБА_18 , якого вони попросили поїхати з ним. По дорозі 3. Малашхія сказав своїм друзям, що повинен побачитися з особистістю, з яким потрібно з`ясувати стосунки. Приблизно о 17:00 годині, коли вони під`їхали до корпусу № 8 другого кварталу другого мікрорайону Нуцубідзе, ОСОБА_16 за вказівкою ОСОБА_19 зупинив автомашину у пагорба близько розташованого там же корпусу № 7. ОСОБА_15 вийшов з машини, двері залишив відкритою, пройшов пішки певну відстань, підійшов до корпусу № 8 і побачивши ОСОБА_17 , з мотиву помсти, з метою здійснення умисного вбивства, в невстановлений слідством час і при невстановлених обставинах, з протиправно придбаного вогнепальної зброї, яку незаконно зберігав та носив, вистрілив в нього кілька разів, завдавши в області лівої половини грудної клітини сліпе вогнепальне поранення, що входить в порожнину грудної клітки і живота, з пошкодженням нижньої частки лівої легені, серцевої діафрагми і діафрагмальної частини селезінки, спрямоване ззаду вперед, трохи зліва направо, майже горизонтально, що відноситься до тяжких пошкоджень, небезпечним для життя. В результаті отриманих пошкоджень, ОСОБА_12 був доставлений в лікарню, де відразу ж помер. ОСОБА_9 , здійснивши свій умисел, бігом попрямував в напрямку до корпусу № 7, де його чекали ОСОБА_20 і Т. Поладашвілі, сів в машину і зник з місця події.

Наказом Тбіліського міського суду (Республіка Грузія) від 28.10.2009 ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановою помічника детектива слідчого першого відділення Управління детективів Головного управління м. Тбілісі МВС Грузії від 29.10.2009 оголошено розшук ОСОБА_4 .

Вироком Тбіліського міського суду від 05.02.2010 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 108 та 236 Кримінального Кодексу Республіки Грузії (умисне вбивство; незаконне придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї) та останньому за сукупністю призначено покарання у вигляді 19 років позбавлення волі з додатковим покаранням у вигляді штрафу у розмірі 2500 ларі.

Ухвалою Тбіліського міського суду від 21.01.2013 вирок цього ж суду від 05.02.2010 змінений у частині призначеного ОСОБА_4 основного покарання та останньому, на підставі Закону Грузії від 28.12.2012 року «Про аміністію» призначено покарання у вигляді 10 років 6 місяців позбавлення волі.

Окрім того, при перевірці працівниками поліції особи ОСОБА_4 встановлено, що на території України дана особа документована під іншим ім`ям, прізвищем та іншою датою народження, а саме ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявною у матеріалах клопотання копією посвідчення водія № НОМЕР_1 від 17.05.2018. Листом заступника начальника Центру міжнародного співробітництва у правоохоронній сфері Департаменту центральної кримінальної поліції МВС Грузії на адресу заступника начальника Департаменту кримінального розшуку Національної поліції України повідомлено про те, що особа на ім`я ОСОБА_22 на території Грузії не зареєстрований и державний кордон не перетинав. При цьому у листі наголошено, що за результатами проведеної габітоскопічної експертизи, проведеної експертно криміналістичним Департаментом МВС Грузії, на фотокартці особи, що є на водійському посвідченні № НОМЕР_1 від 17.05.2018 на ім`я ОСОБА_23 , відображений громадянин Грузії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особистий № НОМЕР_2 , який розшукується правоохоронними органами Грузії з 05.11.2009 року.

Інкримінований ОСОБА_4 злочин за законодавством України відповідає ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року.

Строки давності виконання обвинувального вироку суду відносно ОСОБА_4 щодо вчинених у 2009 році злочинів відповідно до ст. 80 КК України не закінчилися.

Розділ 9 КПК України визначає у відповідності зі світовою практикою й вимогами міжнародних договорів про права людини процедуру екстрадиції осіб, розшукуваних іноземними державами у зв`язку зі здійсненням злочинів на їхній території й установленням на території України, а також передбачає порядок захисту прав таких осіб.

Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

У зв`язку з чим, в.о.керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_4 .

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання в.о. керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 в повному обсязі та просила його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, мотивуючи тим, що затриманий є саме ЛУкаЛашхіта він не має відношення до ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання прокурора, допитавши ОСОБА_24 заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Можливість призначення ОСОБА_4 , у разі визнання його виним, покарання у вигляді позбавлення волі, а також дані про його особу, дають достатні підстави вважати, що він може переховуватись, оскільки ОСОБА_4 оголошений у міжнародний розшук за переховування від правоохоронних органів Республіки Грузії.
Метою застосування тимчасового арешту є запобігання спробам переховуватись від органів досудового слідства та суду.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи, щодо якої застосовується тимчасовий арешт, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування тимчасового арешту, не встановлено.

Відповідно до ст. 561 КПК України на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені КПК України або міжнародним договором.
Відповідно до ст. 562 КПК України існують процесуальні дії, які потребують спеціального дозволу.

Згідно ч. 1 ст. 562 КПК України якщо для виконання запиту компетентного органу іноземної держави необхідно провести процесуальну дію, виконання якої в Україні можливе лише з дозволу прокурора або суду, така дія здійснюється лише за умови отримання відповідного дозволу в порядку, передбаченому КПК України, навіть якщо законодавство запитуючої сторони цього не передбачає. Підставою для вирішення питання щодо надання такого дозволу є матеріали звернення компетентного органу іноземної держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 562 КПК України у разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія може запитуватися лише після надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому КПК України. При цьому належно засвідчена копія такого дозволу долучається до матеріалів запиту.

Згідно до ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Згідно до ч. 4 ст. 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 8 ст. 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Статтею 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників (Париж, 13 грудня 1957 року) встановлено, що у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12, і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи.

Слідчим суддею з досліджених матеріалів встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особистий № 8, який розшукується правоохоронними органами Грузії з 05.11.2009 року.

Уповноваженими працівниками УКР ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 було затримано на підставі витягу з бази даних Генерального Секретаріату Інтерполу № 2011/17039-1.

Працівниками поліції, при перевірці особи ОСОБА_4 , встановлено, що на території України дана особа документована під іншим ім`ям, прізвищем та іншою датою народження, а саме ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявною у матеріалах клопотання копією посвідчення водія № НОМЕР_1 від 17.05.2018 року.

Інкриміновані злочини ОСОБА_4 за національним законодавством України класифікуються за ч.1 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає покарання до 15 років позбавлення волі.

Відповідно до національного законодавства України, підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватись не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявність такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

Відтак, згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, рішення у справі «W. проти Швейцарії» (від 26 січня 1993 року, серія А, № 254-А, пункт 33) ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

З досліджених матеріалів вбачається, що гр. ОСОБА_4 вироком Тбіліського міського суду від 05.02.2010 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 108 та 236 Кримінального Кодексу Республіки Грузії (умисне вбивство; незаконне придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї) та останньому за сукупністю призначено покарання у вигляді 19 років позбавлення волі з додатковим покаранням у вигляді штрафу у розмірі 2500 ларі.

Станом на момент затримання був оголошений у міжнародний розшук, що у сукупності свідчить про наявність ризику переховування від правоохоронних органів та органів правосуддя.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням даних про особу затриманого, який є громадянином іншої держави, переховувався від правоохоронних органів та органів правосуддя Республіки Грузія, слідчий суддя, вважає, що клопотання в.о.керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_4 необхідно задовольнити на підставі Європейської конвенції про видачу від 13.12.1957, Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 583 КПК України та застосувати до ОСОБА_4 , тимчасовий арешт строком 40 (сорок) діб до надання запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Грузія.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 261 584, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання в.о. керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту -задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасовий арешт строком на 40 (сорок) діб до надання запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Грузія, в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали слідчого судді становить 40 (сорок) діб і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто 30.07.2019 року.

Ухвала слідчого судді про застосування тимчасового арешту припиняє свою дію 08.09.2019 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування тимчасового арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до ч. 9 ст. 584 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
01.08.2019