Справа № 642/420/18
Провадження № 1-кп/642/3/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі колегії суддів:
головуючий суддя ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_8 ,
спеціаліста психолога ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_11
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Савинці Балаклійського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимий в силу ст. 89 КК України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 153 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно і наполегливо, аморально та цинічно, посягаючи на статеву недоторканність і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток малолітньої особи, з початку січня 2017 року до 09 грудня 2017 року, проживаючи за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її онукою малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , користуючись тим, що ОСОБА_12 не здогадувалась про його злочинні наміри та залишала ОСОБА_7 на піклуванні ОСОБА_10 на час відсутності її вдома, у зв`язку з виконанням робочих обов`язків та з побутових потреб, скоїв низку умисних особливо тяжких кримінальних правопорушень-злочинів проти статевої недоторканності малолітньої ОСОБА_7 за наступних обставин:

Так, ОСОБА_10 приблизно 02.01.2017 у денний час (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), перебуваючи за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживав разом з ОСОБА_12 та її онукою малолітньою ОСОБА_7 , вирішив скористатись відсутністю вдома ОСОБА_12 , яка у зв`язку з виконанням робочих обов`язків залишила малолітню ОСОБА_7 на піклуванні ОСОБА_10 , і, користуючись довірливістю та беззахисністю малолітньої, реалізувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_7 , здатних викликати її фізичне і моральне розбещення, і спрямованих на задоволення своєї статевої пристрасті.

ОСОБА_10 , скориставшись відсутністю бабусі малолітньої особи ОСОБА_12 , та інших осіб, які могли б перешкодити виконанню задуманого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, тобто посягаючи на її статеву недоторканність, і здатних викликати її фізичне і моральне розбещення, покликав ОСОБА_13 , достовірно знаючи, що вона є малолітньою, у житлову кімнату та, ігноруючи моральні підвалини та принципи суспільної моралі у сфері статевих відносин, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, демонстрував їй з екрану свого ноутбуку матеріали порнографічного характеру, а також демонстрував малолітній особі свої статеві органи (геніталії), тобто вчиняв інтелектуальне розбещення, намагаючись схилити малолітню потерпілу ОСОБА_7 до вступу з ним у статевий зв`язок неприродним способом (орогенітально), та викликати її статеве збудження, однак малолітня ОСОБА_13 відмовилась виконати злочинні вимоги ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_10 , діючи зі злочинним умислом, направленим на задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства щодо малолітньої ОСОБА_7 , ігноруючи відмову ОСОБА_7 вступити з ним у статевий зв`язок, посягаючи на її статеву недоторканність, схопив її голову своїми руками, та долаючи опір малолітньої потерпілої, всупереч її волі, задовольнив свою статеву пристрасть із ОСОБА_7 неприродним способом (орогенітально), після чого наказав їй нікому не повідомляти про те, що сталось, і, бажаючи заохотити ОСОБА_7 для полегшення своїх подальших аналогічних злочинних дій відносно неї, посягаючи на нормальний психічний та соціальний розвиток малолітньої особи, і маніпулюючи довірливістю та свідомістю дитини, надав їй грошові кошти, впевнивши малолітню потерпілу, що це винагорода за її дії, про які він нікому не повідомить.

Крім того, ОСОБА_10 , продовжуючи свою аморальну та цинічну злочинну діяльність, приблизно 05.01.2017 у денний час (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), перебуваючи за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживав разом з ОСОБА_12 та її онукою малолітньою ОСОБА_7 , вирішив скористатись відсутністю вдома ОСОБА_12 , яка у зв`язку з виконанням робочих обов`язків залишила малолітню ОСОБА_7 на піклуванні ОСОБА_10 , і, користуючись довірливістю та беззахисністю малолітньої, реалізувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_7 , здатних викликати її фізичне і моральне розбещення, і спрямованих на задоволення своєї статевої пристрасті.

ОСОБА_10 , скориставшись відсутністю бабусі малолітньої особи ОСОБА_12 , та інших осіб, які могли б перешкодити виконанню задуманого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, тобто посягаючи на її статеву недоторканність, і здатних викликати її фізичне і моральне розбещення, діючи повторно, покликав ОСОБА_13 , достовірно знаючи, що вона є малолітньою, у житлову кімнату та, ігноруючи моральні підвалини та принципи суспільної моралі у сфері статевих відносин, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, демонстрував малолітній особі свої статеві органи (геніталії), тобто вчиняв інтелектуальне розбещення, намагаючись схилити малолітню потерпілу ОСОБА_7 до вступу з ним у статевий зв`язок неприродним способом (орогенітально), та викликати її статеве збудження, однак малолітня ОСОБА_13 і цього разу відмовилась виконати злочинні вимоги ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_10 , діючи зі злочинним умислом, направленим на задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства щодо малолітньої ОСОБА_7 , ігноруючи відмову ОСОБА_7 вступити з ним у статевий зв`язок, посягаючи на її статеву недоторканність, схопив її голову своїми руками, та долаючи опір малолітньої потерпілої, всупереч її волі, задовольнив свою статеву пристрасть із ОСОБА_7 неприродним способом (орогенітально), після чого наказав їй нікому не повідомляти про те, що сталось, і, заохочуючи ОСОБА_7 для полегшення своїх подальших аналогічних злочинних дій відносно неї, посягаючи на нормальний психічний та соціальний розвиток малолітньої особи, і маніпулюючи довірливістю та свідомістю дитини, надав їй грошові кошти, впевнивши малолітню потерпілу, що це винагорода за її дії, про які він нікому не повідомить.

Крім того, ОСОБА_10 , продовжуючи свою аморальну та цинічну злочинну діяльність, у період часу з початку весни 2017 року до 09 грудня 2017 року, коли він був викритий у своїй злочинній діяльності, проживаючи за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_12 та її онукою малолітньою ОСОБА_7 , у денний час (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), діючи з єдиним злочинним умислом, направленим на вчинення неодноразових тотожних розпусних дій, об`єднаних єдиним злочинним наміром щодо малолітньої ОСОБА_7 , здатних викликати її фізичне і моральне розбещення, і спрямованих на задоволення своєї статевої пристрасті, користуючись відсутністю вдома у зв`язку з виконанням робочих обов`язків та з побутових потреб членів сім`ї ОСОБА_12 та інших дорослих осіб, які могли б перешкодити виконанню задуманого, а також тим, що ОСОБА_12 у зв`язку з виконанням робочих обов`язків неодноразово залишала малолітню ОСОБА_7 та її молодшу сестру ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка в силу свого віку не могла у повній мірі усвідомлювати злочинні дії ОСОБА_10 та перешкодити їм, на його піклуванні, заманював під різними приводами ОСОБА_13 у житлову кімнату і, ігноруючи моральні підвалини та принципи суспільної моралі у сфері статевих відносин, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій і те, що ОСОБА_7 є малолітньою, та, бажаючи діяти повторно саме таким чином, зі злочинним умислом, направленим на задоволення статевої пристрасті неприродним способом (орогенітально) із застосуванням фізичного насильства щодо малолітньої ОСОБА_7 , ігноруючи відмови ОСОБА_7 вступити з ним у статевий зв`язок, посягаючи на її статеву недоторканність, долаючи опір малолітньої потерпілої, що виражалось в охопленні голови малолітньої особи своїми руками всупереч її волі, задовольняв свою статеву пристрасть із ОСОБА_7 неприродним способом (орогенітально), при цьому наказував їй нікому не повідомляти про те, що сталось, і, заохочуючи ОСОБА_7 для полегшення своїх подальших аналогічних злочинних дій відносно неї, посягаючи на нормальний психічний та соціальний розвиток малолітньої особи, і маніпулюючи довірливістю та свідомістю дитини, надавав їй грошові кошти, при цьому запевняв малолітню потерпілу, що це винагорода за її дії, про які він нікому не буде повідомляти.

Крім того, 09.12.2017 у першій половині дня ОСОБА_10 , перебуваючи за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживав разом з ОСОБА_12 та її онукою малолітньою ОСОБА_7 , після вживання спиртних напоїв, вирішив скористатись відсутністю вдома ОСОБА_12 , яка близько 15 години 00 хвилин вийшла зі свого місця мешкання у побутових справах, і, користуючись довірливістю та беззахисністю малолітньої, реалізувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо ОСОБА_7 , здатних викликати її фізичне і моральне розбещення, і спрямованих на задоволення своєї статевої пристрасті.

ОСОБА_10 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, скориставшись відсутністю бабусі малолітньої особи ОСОБА_12 , - реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, тобто посягаючи на її статеву недоторканність, і здатних викликати її фізичне і моральне розбещення, покликав ОСОБА_13 у житлову кімнату і, поставивши малолітню перед собою, на протязі 10 хвилин, ігноруючи моральні підвалини та принципи суспільної моралі у сфері статевих відносин, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій і те, що ОСОБА_7 є малолітньою, та бажаючи діяти саме таким чином, приспустив свої штани та спідню білизну і, показуючи малолітній особі свої статеві органи (геніталії), демонстрував їй з екрану свого мобільного телефону торгівельної марки HUAWEI відеоматеріали порнографічного, відповідно до висновку судово-мистецтвознавчої експертизи № 2211/17 від 30.12.2017, характеру, тобто вчиняв інтелектуальне розбещення, намагаючись схилити малолітню потерпілу ОСОБА_7 до вступу з ним у статевий зв`язок неприродним способом (орогенітально), однак малолітня ОСОБА_13 відмовилась виконати злочинні вимоги ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_10 , діючи повторно зі злочинним умислом, направленим на задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства щодо малолітньої ОСОБА_7 , ігноруючи відмову ОСОБА_7 вступити з ним у статевий зв`язок, посягаючи на її статеву недоторканність, схопив її голову своїми руками, та долаючи опір малолітньої потерпілої, задовольнив свою статеву пристрасть із малолітньою потерпілою неприродним способом (орогенітально), заподіявши їй при цьому, згідно висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 7898-ая/17 від 09.01.2018, садно на слизовій оболонці лівої щоки, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Злочинні дії ОСОБА_10 відзначались наполегливістю та тривалістю, і були зупинені лише появою вдома ОСОБА_12 , коли ОСОБА_10 , побоюючись викриття у вчиненні злочину, припинив свої подальші злочинні дії відносно малолітньої потерпілої.

Будучи допитаним в судовому засіданні 24.05.2019 року обвинувачений ОСОБА_10 дав показання, згідно з якими, винуватість у вчиненні протиправних дій щодо потерпілої ОСОБА_7 не визнав, вважав, що його обмовили з метою помсти його співмешканки.
Не зважаючи на позицію обвинуваченого його винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується сукупністю доказів, які досліджені у ході судового розгляду:
Крім викладеного, відповідно до статті 95 КПК України суд ґрунтує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Так, потерпіла ОСОБА_7 , будучи допитаною в судовому засіданні 11.05.2018 року, дала показання, що є ученицею 4-а класі та мешкає в АДРЕСА_3 . Все почалося взимку, коли вона переїхала до м. Харкова, вдома не було інших дорослих. ОСОБА_15 покликав її до своєї кімнати і вмикав на своєму комп`ютері фільми, в якому дорослі жінки та чоловіки були оголені, обіймалися та цілувалися. При цьому їй наказував, що б вона робила теж саме, як у фільмі. В той же час ОСОБА_15 був без нижньої білизни. Не маючи бажання робити цих дій, намагаючись вийти із кімнати, ОСОБА_15 утримував її за руку, притягував до себе, після чого притискав її голову до свого статевого органу, який засовував їй до ротової порожнини, щоб торкались його губами. Такі дії тривали декілька хвилин, після чого у неї в роті була рідина, вона одразу бігла до туалету, та випльовувала, як огидну.

Після таких подій ОСОБА_15 щоразу давав 50 грн. та велів нікому не розповідати сторону подій. Останній раз взимку бабуся ОСОБА_16 пішла до подруги, ОСОБА_15 змусив її піти з ним до кімнати, під приводом, здійснюваним за вказівкою цієї особи, ввімкнув знов відео. ОСОБА_15 вимагав, що б вона робила такі ж дії, як на відео. Проте вона не хотіла такого робити, намагалася піти, але ОСОБА_15 взяв її руками за голову, притягнув до себе, тримаючи, направляв своїми руками. Коли додому прийшла бабуся, то потерпіла побігла до туалету, щоб сплюнути неприємну слину. При цьому бабуся ОСОБА_16 побачила, що ОСОБА_15 сидів зі спущеними штанами без нижньої білизни. Потім відбулася бійка між ОСОБА_15 та ОСОБА_17 (братом бабусі ОСОБА_18 ). Після чого приїхала поліція та почала задавати їй питання, такі ж питання вони ставили і бабусі. Тоді вона розповіла усю правду, що залишалася з ОСОБА_15 на одинці більше 5 разів. З початку ОСОБА_15 їй подобався, а потім коли почав робити усі ці дії, то перестав. Бабуся ОСОБА_16 з ОСОБА_15 постійно сварилися, вчиняли бійки, кричали. Потерпіла за це ображалася на ОСОБА_15 .

Мамі та бабусі вона не розповідала про всі ці обставини, бо боялася ОСОБА_15 . Вона не знала, де в комп`ютері у ОСОБА_15 зберігалися відео оголених чоловіків та жінок, і невміла його вмикати, тільки грала у ігри, з його дозволу. Коли ОСОБА_15 не було вдома, то вона не користувалася комп`ютером. Іноді ОСОБА_15 кликав її до кімнати, щоб подивитися фільми, також вмикав мультфільми, але частіше відео з оголеними людьми. В останній раз, коли ОСОБА_15 покликав її до кімнати, він був п`яним, від нього був сильний запах пива. Розуміючи, що ОСОБА_15 робить погано, їй було неприємно бачити його голим, та контактувати з його тілом.

Свідок ОСОБА_19 , яка є матір`ю потерпілої ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_14 , в судовому засіданні, яке відбулось 24.05.2018 року пояснила, що її донька ОСОБА_20 переїхала до м. Харкова та стала проживати з бабусею ОСОБА_12 . Згодом і вона переїхала, спочатку проживала з молодшою донькою ОСОБА_21 в гуртожитку, але навесні 2017 року, остаточно проживали у ОСОБА_12 .

До цього вони мешкали в селі. З ОСОБА_10 в той період знайома не була. Її мати ОСОБА_12 приїздила до них в гості в село і там познайомилась з ним. Почавши зустрічатись і десь через місяць переїхали жити в м. Харків. ОСОБА_10 співмешканець її матері, жили як сім`я, вели спільний побут. Іноді сварились. Вказує, що ОСОБА_10 неодноразово залишався з дітьми, коли вона та ОСОБА_12 були на роботі. В квартирі є ноутбук ОСОБА_10 , яким діти користувалась з його дозволу. Самостійно брати ноутбук дітям не дозволяли. 06.12.2017 року вона поїхала до м.Запоріжжя на заробітки, а 12.12.2017 року повернулась, оскільки їй подзвонили та розповіли про подію, що сталась з донькою.

Подзвонив дядько ОСОБА_22 та розповів, що ОСОБА_10 домагався до старшої доньки ОСОБА_23 , показував їй порнофільми. Донька ОСОБА_20 розповідала, що ОСОБА_10 знімав штани і казав, щоб вона цілувала його статевий орган, а потім давав їй за ці розпусні дії гроші. При цьому ОСОБА_24 , останній відводив в іншу кімнату. Після цього було ще два подібних рази, а на п`ятому ОСОБА_12 викрила ОСОБА_10 .

ОСОБА_12 в той день вона вийшла до знайомих і залишила ОСОБА_10 з ОСОБА_25 , а коли повернулась додому, побачила ОСОБА_26 , що вибігає з кімнати та закриває рота, а ОСОБА_10 вдягає штани. Як все точно відбувалась вона не знає, оскільки про обставини подій їй відомо зі слів доньки ОСОБА_23 та матері ОСОБА_12 . Вона вірить, що каже рідна донька і це підтверджується побаченим матір`ю ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_14 в присутності законного представника ОСОБА_19 , в суді 11.10.2018 року, пояснила, що вона є молодшою сестрою ОСОБА_27 . Проживає разом з мамою, бабусею та сестрою. Раніше з ними проживав дядя ОСОБА_15 , який іноді давав ОСОБА_28 гроші та її пригощав. При цьому забирав ОСОБА_26 до себе до кімнати і закривався там надовго. Її до кімнати не впускав, бо казав, щоб вона не дружила з ОСОБА_25 . Коли ОСОБА_20 заходила до кімнати ОСОБА_15 сама, вони щось дивились на комп`ютері, робили так багато разів. Іра на нього не скаржилась, про те, що вони робили наодинці не розповідала. Іноді ОСОБА_15 бив її ременем, не дозволяв гратися з ОСОБА_25 , коли він хотів спати, а вона йому заважала. ОСОБА_15 часто був п`яний, купляв пиво, а потім забирав ОСОБА_26 до своєї кімнати, зачинивши за собою двері. Бабуся та ОСОБА_15 часто сварились, при цьому ніхто нікого не кривдив. ОСОБА_15 не дозволяв їй заходити в свою кімнату, навіть коли вони з ОСОБА_25 грались в схованки і ОСОБА_20 ховалась в тій кімнаті. Вона заходила туди потайки, що б відшукати ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_12 , 01.11.2018 року, також пояснила, що 11.12.2017 року був вихідним днем, нічого не передбачало біди. Вона вирішила зайнятися прибиранням в домі. Її співмешканець ОСОБА_29 зранку купив пляшку горілки та почав пити. Вдень їй зателефонувала сусідка, що мешкає навпроти і попросила для прання порошку. Вона вийшла з будинку, а коли повернулася, то побачила, як налякана онука вибігла із кімнати, прикриваючи обличчя та побігла до туалету, з розпущеним волоссям. В кімнаті на дивані сидів оголений ОСОБА_10 зі спущеними штанами, а на кріслі лежав мобільний телефон, на якому було ввімкнено порнографічні відео зображення.

ОСОБА_10 пішов до кухні, де повідомив, що він у кімнаті займався самомастурбацією, і за цим заняттям його застала дівчинка. В цей же день вона привела до них додому доньку її брата. Коли брат з дружиною прийшли забирати свою доньку, ОСОБА_12 розповіла їм про цю ситуацію, після чого викликали поліцію. По приїзду ОСОБА_20 розповіла, що ОСОБА_15 часто до неї чіплявся. Однак, ставився до ОСОБА_27 нормально, купував їй одяг, за гарні відмітки давав їй гроші в школу. У ОСОБА_30 був доступ до ноутбука ОСОБА_15 , вона самостійно могла вмикати його та гратися. Ірина ніколи не скаржилася на ОСОБА_15 . ОСОБА_10 своєю поведінкою, приймав участь у її вихованні. З молодшою онукою не спілкувався, не займався її вихованням.

Між нею часто були сварки з ОСОБА_31 , найчастіше на підґрунті побутових відносин. ОСОБА_15 весь час соромив її, казав, що діти сидять на її шиї. Коли сварились і доходили до бійок, тоді ОСОБА_20 лякалася, плакала, голосно кричала, в неї починалася істерика. В останній час ОСОБА_15 дуже часто зловживав алкоголем. У ОСОБА_10 та ОСОБА_32 ввечері, коли викликали поліцію, була сутичка, за наслідками якої у першого були пошкодження на тілі, які залишилися на ньому.

Раніше вона й гадки не мала, що ОСОБА_33 посягає на її онуку. Вважає, що її стосунки з ОСОБА_31 жодним чином не пов`язані з тим, що вона викликала поліцію та написала заяву на нього. Зараз ОСОБА_34 11 років, гадає, що потерпіла в 9 років не могла вигадати таку ситуацію. Іра боялася, що її будуть сварити, тому нікому не розповідала правди, а вже потім онука розповіла, що ОСОБА_33 пропонував їй робити погані речі (ті, що робить жінка на відео в телефоні).

Свідок ОСОБА_35 , 26.11.2018 року, пояснила, що в той день, приїхав чоловік та повідомив, що йому подзвонила сестра і сказала, що сталося страшне. Вони вважали, що ОСОБА_10 побив ОСОБА_12 , оскільки раніше між ними були сварки, приїхавши до сестри додому, остання розповіла, що вийшла до сусідки, а коли повернулась додому побачила, як ОСОБА_20 вибігає з кімнати закриваючи рот.Зайшовши до кімнати та побачила там ОСОБА_10 зі спущеними штанами і поруч телефон із увімкнутим порно відео. Потім підійшов ОСОБА_33 , був сильно на підпитку, висловлювався «такими слівцями». Вдома у Іри спитали, про те що сталося. Вона розповіла, що ОСОБА_33 увімкнув їй відео, в якому жінка робила «цей момент» і сказав, щоб ОСОБА_20 повторювала за жінкою. Сказала, що таке було декілька разів. Розповісти про це іншим вона боялась.

Христич того вечора був сильно п`яний, висловлювався матом, падав. Іра розповіла про обставини подій вдома. Потім викликали поліцію. Христич періодично залишався з ОСОБА_25 вдома, коли інші були на роботі. У нього була посилена увага до ОСОБА_23 , однак вона вважала, що він проявляє батьківські почуття до неї. Він цілував її при зустрічі, міг просто покликати до себе.

Свідок ОСОБА_36 , 23.01.2019 року повідомив, що зателефонувала його сестра, та сказала, що трапилось страшне, щоб він як у мого швидко, прийшов додому. Коли вони підійшли до калитки, зустріли сестру та обвинуваченого. Сестра разом з жінкою пішли до кіоску, а він з обвинуваченим зайшли додому. Коли сестра прийшла почала розповідати, що вона пішла до подруги, але щось забула, та повернулась додому. Та побачила, що обвинувачений ходить з ерекцією по дому та дочка прикриває рот біжить до туалету. Потерпіла гарна дитина, та завжди каже правду. Також пояснив, що фізичну силу до обвинуваченого не застосовував, раніше конфліктів не було.Хто викликав поліцію достовірно не відомо, або мати або сестра. Відносини між обвинуваченим та потерпілою були гарні, він їй давав гроші. Підстав оговорювати обвинуваченого у нього не має. Йому було відомо, що обвинувачений бив його сестру ОСОБА_8 .
Свідки ОСОБА_37 , та ОСОБА_38 , 11.04.2019 року були допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.

Зокрема, стороною обвинувачення, надана сукупність доказів, якими підтверджується винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що обґрунтовується наступним :

-Заявою ОСОБА_12 , яка просить прийняти заходи щодо ОСОБА_10 , який спокушав її малолітню онуку ОСОБА_7 та примушував до вчинення з ним оральним сексом, показуючи при цьому відеозаписи порнографічного характеру. (т.1 а.с.141)

-протоколом огляду місця події - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , від 10.12.2017 року з 04.25 години до 05.40 години, за участі понятих ОСОБА_39 та ОСОБА_40 , в ході якого вилучено в якості речових доказів мобільний телефон Huawei, що належить ОСОБА_10 та речі в які ОСОБА_10 був одягнений: сині джинси, синю футболку, синьо-сірі труси та шкарпетки, з додатком ілюстративного матеріалу. (т.1 а.с.142-145;146-153)

-протоколом огляду предметів від 10.12.2017 року, в ході якого оглянутий мобільний торгівельної марки Huawei моделі tit-u02 (ІМЕI: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), вказаний мобільний телефон на момент огляду включений, за для входу в інтерфейс телефону було введено графічний малюнок у форми літери Р, і встановлено, що в папці АVС мобільного телефону мається відеофайл порнографічного характеру з назвою НОМЕР_3 формату МР4, також в папці «Файли» виявлено відеофайли порнографічного характеру « НОМЕР_3 » (завантажений 06.12.2017 0 14.42, розмір файлу 175 мб), «10505» (завантажений 06.12.2017 о 14:37, розмір файлу 154 мб). «15634» і завантажений 06.12.2017 о 15:40. розмір файлу 114 мб). «16092 і завантажений 06.12.2017 о 16:08. розмір файлу 154 мб.) формату МР4, з додатком ілюстративного матеріалу. (т.1 а.с.154-160)

Оглянутий мобільний телефон належить ОСОБА_10 , а вказані в протоколі огляду порно файли скопійовані ним з інтернету для перегляду його власного задоволення, що він зазначив в якості зауважень, з додатком ілюстративного матеріалу. (т.1 а.с.154-155;156-160)

-ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова про надання дозволу (визнати законним) проведений слідчим за добровільною згодою володільця домоволодіння - ОСОБА_12 огляд приміщення квартири АДРЕСА_4 , з метою безпосереднього переслідування особи. (т.1. а.с.161-162)

-заявою ОСОБА_12 про добровільну згоду на огляд. (т.1 а.с.163)

-протоколом огляду місця події - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , від 10.12.2017 року з 18.35 години до 19.00 години, за участі понятих ОСОБА_41 та ОСОБА_42 в ході якого вилучено в якості речових доказів: півковдру, простирадло, рушник, а також штани, труси, кофту, що належать ОСОБА_7 , з ілюстративним матеріалом до нього. (т.1 а.с.164-166;167-178)

-протоколом огляду від 10.12.2017 року, в ході якого оглядались речі, вилучені в ході огляду місця події від 10.12.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: джинси синього кольору, футболка синього кольору, одна пара шкарпеток світло-бежевого кольору, труси чоловічі синього кольору з ілюстративним матеріалом. (т.1 а.с.179-181;182-185)

-постановою про визнання речовими доказами від 10.12.2017 року, якою оглянуте в ході досудового розслідування, майно (мобільний телефон торгівельної марки HUAWEI моделі tit-u02 (ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ) підозрюваного ОСОБА_10 , його одяг - джинси синього кольору, футболка синього кольору, труси синього та сірого кольору, шкарпетки; півковдра, простирадло, рушник, одяг малолітньої потерпілої ОСОБА_7 - штани, труси, кофта), долучені в якості речових доказів. (т.1 а.с.186-187)

-постановою про визнання речовими доказами від 10.12.2017 року, якою оглянуте в ході досудового розслідування майно (сім- карта оператора мобільного зв`язку Vodafone НОМЕР_4 , карта пам`яті торгівельної марки Kingston формату microSDHC ємністю 16 Гігабайт 140 586 437 80), зрізи нігтьових пластин підозрюваного ОСОБА_10 долучені в якості речових доказів з квитанцією (т.1 а.с.188-189)

-ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 12.12.2017 року, якою накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду у період часу з 18 години 35 хвилин до 19 годину 00 хвилин 10.12.2017 приміщення квартири АДРЕСА_4 , а саме: постільну білизну - півковдру, простирадло, рушник, одяг малолітньої потерпілої ОСОБА_7 штани, труси, кофту. (т.1 а.с.190-191)

-ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 12.12.2017 року, якою накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду у період часу з 04 години 45 хвилин до 05 години 40 хвилин 10.12.2017 приміщення квартири АДРЕСА_4 , а саме: мобільний телефон торгівельної марки HUAWEI моделі tit-u02 (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ) що належить ОСОБА_10 , його одяг джинси синього кольору, футболка синього кольору, труси синього та сірого кольору, шкарпетки. (т.1 а.с.192-194)

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.12.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_10 ознак сп`яніння не виявлено. (т.1 а.с.195)

-висновком експерта № 7898-ая/17 від 10.12.2017 року щодо ОСОБА_13 , згідно якого у неповнолітньої ОСОБА_13 мала місце ділянка саднення на передній поверхні лівого стегна, яка утворилася від травматичної дії гострого предмета з обмеженою діючою поверхнею, який не відобразив в пошкодженні своїх індивідуальних властивостей, у той термін, на який вона посилається. Також, мається садно на слизовій оболонці лівої щоки, яке утворилося від травматичної дії тупого твердого предмета, індивідуальні властивості якого в пошкодженні не відобразилися. Дане садно могло утворитися не пізніше дати звернення у лікувальний заклад, де й було виявлено. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року). Вищевказані тілесні ушкодження не характерні для насильницького здійснення статевого акту. Анатомічна цілісність дівочої пліви у ОСОБА_13 не порушена. Яких-небудь ознак статевого зношення (у природній чи неприродній формі), не встановлено. В мазках та тампонах з вмістом ротової порожнини, присінка піхви та прямої кишки неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сперматозоїди не знайдені. (т.1 а.с.196-198)

-висновком експерта № 7898-ая/17 від 10.12.2017 року щодо ОСОБА_10 , згідно якого у ОСОБА_10 мали місце: синці з травматичним набряком м`яких тканин на обличчі, садно на задній поверхні грудної клітини, які утворилися в результаті травматичної дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в пошкодженнях не відобразилися і могли бути отримані протягом доби до моменту огляду. За ступенем тяжкості всі вказані тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів (п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року). Вищевказані пошкодження на обличчі знаходяться в такій анатомічній ділянці, яка доступна і для спричинення власною рукою. Не виключено, що вказані пошкодження могли утворитися і при падінні з висоти власного зросту на площині. При проведенні судово-медичної експертизи мазка-відбитка з статевого органу громадянина ОСОБА_10 , 1983 р.н. встановити наявність клітин буккального епітелію не має можливості в зв`язку з відсутністю ядровмістимих клітин, необхідних для даного методу дослідження. (т.1 а.с.201-202)

-висновком № 76 лікаря, яким встановлено садно на слизовій оболонці лівої щоки. (т.1 а.с.200)

-постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертиз від 10.12.2017 року, відповідно до якої співробітникам Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області доручено відібрати у ОСОБА_10 зрізи нігтів з правої та лівої рук. (т.1 а.с.210)

-протоколом отримання зразків для експертизи від 10.12.2017 року у ОСОБА_10 (т.1 а.с.211)

-постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертиз від 12.12.2017 року, відповідно до якої співробітникам Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області доручено відібрати у ОСОБА_10 зразки крові, слини. (т.1 а.с.212)

-протоколом отримання зразків для експертизи від 12.12.2017 року у ОСОБА_10 (т.1 а.с.213)

-висновком експерта № 1450-Ц/17 від 12.12.2017 року, згідно якого групова належність крові громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 В(ІІІ) з ізогемагглютинином анти-А. (т.1 а.с.214-217)

-постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертиз від 13.12.2017 року, відповідно до якої співробітникам Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області доручено відібрати у малолітньої ОСОБА_7 зразки крові, слини. (т.1 а.с.218)

-протоколом отримання зразків для експертизи від 13.12.2017 року у ОСОБА_43 (т.1 а.с.219)

-висновком експерта № 1451-Ц/17 від 13.12.2017 року, згідно якого групова належність крові малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 А(ІІ) з ізогемагглютинином анти-В. (т.1 а.с.220-223)

-висновком експерта № 1453-ц/17 від 13.12.2017 року, з якого вбачається що згідно підсумків, викладених у «Висновку експерта №1451-Ц/17 від 11.01.2018р», групова належність крові малолітньої ОСОБА_7 . А (II)з ізогемагглютинином анти-В; Згідно результатів дослідження зразка слини «Висновок експерта №1452-Ц/17 від 15.01.2018р», вона відноситься до категорії невидільників групової властивості ізосерологічної системи АВО. Згідно підсумків, викладених у «Висновку експерта №1450-Ц/17 від 11.01.2018р», групова належність крові громадянина ОСОБА_10 - В (III)з ізогемагглютинином анти-А. Згідно результатів дослідження зразка слини «Висновок експерта №1452-Ц/17 від 15.01.2018р», він відноситься до категорії видільників групової властивості ізосерологічної системи АВО. В результаті проведення судово-медичної експертизи рушника, вилученого «у період часу з 18 години 35 хвилин до 19 годину 00 хвилин 10.12.2017 було проведено огляд за добровільною згодою ОСОБА_12 , що підтверджується її письмовою заявою, приміщення квартири АДРЕСА_4 ...» установлене наступне: в об`єкті №1 виявлені сліди крові людини змішані зі слідами слини.При серологічному дослідженні, кількісною реакцією абсорбції аглютинінів виявлений антиген В. Реакцією абсорбції-елюції - антиген А. При цитологічному досліджені статева належність крові та слини не встановлена, із-за відсутності клітинних елементів крові та ядровмістимих клітин епітелію, необхідних для даного метода дослідження. Проте, при цитологічному дослідженні, знайдені голівки сперматозоїдів. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи та групові характеристики крові та категорію видільництва осіб, які проходять по справі, можна припустити, що антиген В походить за рахунок сперми чоловіка, група крові якого В (ІІІ) з ізогемаглютинином анти-А, і який відноситься до категорії видільників групової властивості ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від громадянина ОСОБА_10 , а сліди слини від будь-якої особи з групою крові А(II) з ізогемаглютинином анти-В, невидільника групової властивості ізосерологічної системи АВО, якою могла бути і малолітня ОСОБА_7 . Сліди крові можуть походити від будь-якої людини, група крові котрої В (III) з ізогемаглютинином анти-А, в тому числі і від гр-на Христича, або група крові котрої А з ізогемаглютинином анти-В, в тому числі і від малолітньої ОСОБА_7 . В об`єкті №2 - знайдені сліди крові людини з домішком слідів слини. При серологічному дослідженні, кількісною реакцією абсорбції аглютинінів виявлений антиген В. Реакцією абсорбції- елюції - антиген А. При цитологічному досліджені статева належність крові та слини не встановлена, із-за відсутності клітинних елементів крові та ядровмістимих клітин епітелію, необхідних для даного метода дослідження. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи та групові характеристики крові та категорію виделітельства осіб, які проходять по справі, можна припустити, що кров та слина можуть походити від будь-якої особи група крові якоі В(III) з ізогемаглютинином анти-А, і який відноситься до категорії видільників групової властивості ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від підозрюваного ОСОБА_10 . Проте, враховуючи результати дослідження реакцією абсорбції-елюцї, групу крові і категорію видільництва малолітньої ОСОБА_7 , не можливо виключити домішок як слини, так і крові і від неї. В об`єкті №3 - виявлені сліди слини. При серологічному досліджені, кількісною реакцією абсорбції аглютинінів, виявлені антигени А та В. При цитологічному досліджені статева належність слини не встановлена із-за відсутності ядровмістимих клітин епітелію, необхідних для даного метода дослідження. Таким чином, можна припустити, що дані сліди слини можуть належати будь якої людині група крові якої АВ, і який відноситься до категорії видільників групової властивості ізосерологічної системи АВО. В об`єкті №4 - знайдені сліди слини. При цитологічному досліджені статева належність слини не встановлена із-за відсутності ядровмістимих клітин епітелію, необхідних для даного метода дослідження, проте знайдені голівки сперматозоїдів. При серологічному дослідженні кількісною реакцією абсорбції аглютинінів виявлений антиген В. Реакцією абсорбції-елюції - антиген А. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи та групові характеристики крові та категорію виделітельства осіб, які проходять по справі, можна припустити, що антиген В походить за рахунок сперми чоловіка група крові якого В (III) з ізогемаглютинином анти-А, і який відноситься до категорії видільників групової властивості ізосерологічної системи АБО, в тому числі і від підозрюваного ОСОБА_10 , а сліди слини - від будь якої особи з групою крові А з ізогемаглютинином анти-В, не видільника групової властивості ізосерологічної системи АБО, якою могла бути і малолітня ОСОБА_7 . В об`єкті № 11 - виявлені сліди крові людини змішані зі слідами слини. При серологічному дослідженні , кількісною реакцією абсорбції аглютинінів, виявлені антигени А і В. При цитологічному досліджені статева належність крові та слини не встановлена із-за відсутності клітинних елементів крові та ядровмістимих клітин епітелію, необхідних для даного метода дослідження. Таким чином, можна припустити, що дані сліди можуть походити від будь якої людини група крові якого АВ, і який відноситься до категорії видільників групового фактора ізосерологічної системи АВО. В об`єктах №№ 9,10,12-16 знайдені сліди слини. При цитологічному досліджені статева належність слини не встановлена із-за відсутності ядровмістимих клітин епітелію, необхідних для даного метода дослідження, проте декілька голівок сперматозоїдів. При серологічному дослідженні , кількісною реакцією абсорбції аглютинінів, виявлені антигени А і В, а також реакцією абсорбції-елюції - антиген А. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи та групові характеристики крові та категорію виделітельства осіб, які проходять по справі, можна припустити, що антиген В походить за рахунок сперми чоловіка група крові якого В (III) з ізогемаглютинином анти-А, і який відноситься до категорії видільників групової властивості ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від підозрюваного ОСОБА_10 , а сліди слини: від будь якої особи з групою крові А (II) з ізогемаглютинином анти-В, видільника групової властивості ізосерологічної системи АВО; видільника від будь якої особи з групою крові АВ, групової властивості ізосерологічної системи АВО;-від будь якої особи з групою крові А (II) з ізогемаглютинином анти-В, невидільника групової властивості ізосерологічної системи АБО, якою могла бути малолітня ОСОБА_44 . В об`єктах №№ 5,6,7 цього рушника сліди крові, слини, не знайдені. (т.1 а.с.224-235)

-висновком експерта № 1452-ц/17 від 13.12.2017 року, з якої вбачається що згідно підсумків, викладених у «Висновку експерта 1451-Ц/17 від 11.01.2018р», групова належність крові малолітньої ОСОБА_7 . А (II) з ізогемагглютинином анти-В; Згідно результатів дослідження зразка слини, вона відноситься до категорії невидільників групової властивості ізосерологічної системи АВО. Згідно підсумків, викладених у «Висновку експерта №1450-Ц/17 від 11.01.2018р», групова належність крові громадянина ОСОБА_10 - В (III) з ізогемагглютинином анти-А. Згідно результатів дослідження зразка слини, він відноситься до категорії видільників групової властивості ізосерологічної системи АВО. В результаті проведення судово-медичної експертизи трусів, які належать громадянину ОСОБА_10 , встановлено наступне: в об`єкті №4 знайдені потожирові накладення змішані зі слідами слини. При серологічному дослідженні, кількісною реакцією абсорбції аглютинінів, виявлений антиген В та реакцією абсорбції-елюції виявлений антиген А. Статеву належність слини встановити не має можливості із-за відсутності ядровмістимих клітин необхідних для даного методу дослідження. Таким чином, враховуючи результати досліджень, конкретні обставини справи та групи крові осіб, які проходять по справі, можна припустити, що має місце змішення потожирових накладень, які походять від особи з груповою належністю крові В (III) з ізогемагглютинином анти-А, і який відноситься до категорії видільників групової властивості ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від самого ОСОБА_10 , та слідів слини, які могли походити від будь-якої особи, групова належність якої А(ІІ) з ізогемагглютинином анти-В, і відноситься до категорії невидільників групової властивості ізосерологічної системи АВО, якою і могла бути малолітня ОСОБА_7 . В даному об`єкті сліди крові, сечі, сперми, не знайдені. В об`єктах №№1,2,3 знайдені потожирові накладення. При серологічному дослідженні, кількісною реакцією абсорбції аглютинінів, виявлений антиген В. Таким чином, враховуючи результати досліджень, конкретні обставини справи, можна припустити, що потожирові накладення, могли походити від будь-якої особи з груповою належністю крові В (III) з ізогемагглютинином анти-А, і який відноситься до категорії видільників групової властивості ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від самого ОСОБА_10 . В даному об`єкті сліди крові, сечі, сперми, не знайдені. На цих трусах встановити наявність клітин піхвового епітелію не має можливості із-за відсутності ядровмістимих клітин необхідних для даного методу дослідження. (т.1 а.с.236-243)

-висновком експерта № 2555-И/17 від 13.12.2017 року, згідно якого на велюрових штанях малолітньої ОСОБА_7 наявності крові та сперми не встановлено. (т.1 а.с.245-246)

-висновком експерта № 2554-и/17 від 13.12.2017 року, згідно якого на джемпері малолітньої ОСОБА_7 , наявності крові та сперми не встановлено. (т.1 а.с.247-249)

-висновком експерта № 2556-И/17 від 13.12.2017 року, згідно якого на трусах малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , слідів сперми на крові не знайдено. (т.2 а.с.1-3)

-висновками судово-мистецтвознавчої експертизи № 2211/17 від 30.12.2017 року, згідно якого в представленому на дослідження мобільному телефоні марки « Huawei» моделі «tit-u02» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 )» присутні відео матеріали порнографічного характеру.

Досліджуваними об`єктами є відеозаписи на мобільному телефоні. На SD-карті знаходиться відеозаписи під заголовками 1.1078;2.10505;3.1564;4.16092. (т.2 а.с.4-8)

-висновком судово-психіатричного експерта № 35 від 15.01.2018 року, згідно якого ОСОБА_10 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_10 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_10 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (т.2. а.с.8-10)

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.12.2017 року, згідно якої ОСОБА_10 затриманий 10.12.2017 року о 05.50 годині, як особу підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України. (т.2 а.с.26-29)

-ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу тримання під вартою від 10.12.2017 року. (т.2. а.с.35-37)

-постановою про визнання речовим доказом від 10.12.2017 року, відповідно до якої оптичний носій (лазерний диск) типу DVD-R торгівельної марки VS ємністю 4,7 Гб, на якому мається файл MOV005 типу MOD ємністю 1,01 Гб з відеозаписом проведеної слідчої дії - допит малолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 10.12.2017 року визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження. (т.2 а.с.38-39)

-диском типу DVD-R торгівельної марки VS ємністю 4,7 Гб. (т.2 а.с.40)

-постановою про визнання речовим доказом від 04.01.2018 року, відповідно до якої оптичний носій (лазерний диск) типу DVD-R торгівельної марки VS ємністю 4,7 Гб, на якому мається файл MOV001 типу MOD ємністю 262 Мб з відеозаписом проведеної слідчої дії - допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 04.01.2018 року визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження. (т.2 а.с.41-42)

-д иском типу DVD-R торгівельної марки VS ємністю 4,7 Гб та стенограмою допиту малолітньої ОСОБА_7 від 04.01.2018 року до нього. (т.2 а.с.43; 44-50)

Розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. Керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вищезазначені, безпосередньо досліджені докази вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 153 КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, вчинене щодо малолітньої, повторно.
Аналізуючи наведені вище та безпосередньо досліджені судом докази надані стороною обвинувачення щодо обставин вчинення протиправних дій обвинуваченим ОСОБА_10 , суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою та вказують на існування об`єктивних даних, які беззаперечно свідчать про його причетність до вчинення злочину, за яким його визнано винуватим, за обставин встановлених судом.
Отже, судом не встановлено істотних порушень під час досудового розслідування, які б перешкоджали суду прийняти наведені вище докази надані стороною обвинувачення та оцінює їх в цілому як допустимі та належні докази, такі, що зібрані уповноваженими на те особами та у порядку встановленому КПК України. А також ці докази у їх сукупності є достатніми для обґрунтованого висновку суду про доведення винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 153 за яке він підлягає покаранню.
Так, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_10 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 КК України не визнав, таке невизнання своєї вини обвинуваченим, суд розцінює не інакше, як намагання уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Оцінюючи показання обвинуваченого, суд критично ставиться до версії ОСОБА_10 , та його захисту щодо звернення до поліції та обвинувачення його в особливо тяжкому злочині, через конфліктні відносини з ОСОБА_12 та її рідними і завдання йому тілесних ушкоджень ОСОБА_45 та не приймає до уваги його посилання, що малолітня дівчина схильна до фантазій, оскільки потерпіла розповіла про вчинений щодо неї злочин, всупереч її волі, та після зазначених вище подій ОСОБА_7 перенесла сильну психологічну травму.
Тому, на переконання суду фізичне насильство до потерпілої ОСОБА_7 було застосовано з боку обвинуваченого ОСОБА_10 , під яким слід розуміти застосування до потерпілої особи фізичної сили, спрямованої на подолання її опору, з метою примушення її до вчинення певних дій сексуального характеру.
При цьому, в ході судового розгляду не здобуто даних, які б давали підстави вважати, що потерпіла ОСОБА_7 обмовила обвинуваченого ОСОБА_10 , у той же час матеріали кримінального провадження свідчать про те, що показання потерпілої щодо обставин вчинених стосовно неї обвинуваченим протиправних дій узгоджуються із сукупністю інших досліджених судом доказів.
Також є безпідставними доводи сторони захисту про порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_10 під час досудового розслідування, оскільки процесуальні та слідчі дії у даному кримінальному провадженні, результати яких покладено як докази винуватості ОСОБА_10 , здійснено з дотриманням вимог КПК України, в тому числі, із забезпеченням права обвинуваченого на захист.

Право на захист включає в себе права, які підозрюваний або обвинувачений може реалізувати власними діями або за допомогою свого захисника.

Так, при вирішенні цього питання до уваги повинно братися, чи мав обвинувачений можливість спростувати справжність доказів та заперечувати проти їх використання.

Крім того, до уваги повинна братися якість доказів, включаючи обставини, за яких ці докази було отримано, зокрема сумніви в достовірності цих доказів.

Судом взято до уваги клопотання захисника про визнання протоколом огляду місця події - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , від 10.12.2017 року з 04.25 години до 05.40 години доказу недопустимим.

Оцінюючи допустимість того чи іншого доказу суд, повинен враховувати істотність допущених порушень кримінально процесуального закону та важливість кожного доказу для кримінального провадження, а також наслідки, які матимуть місце у випадку допущення доказу, який було отримано не у встановленому порядку.

Так, ч.3 ст.233 КПК України унормовано підставу визнання фактичних даних недопустимими як докази, яка за своєю суттю становить конкретизацію обставин, передбачених п.1 ч.2 ст.87 КПК України.

Згідно з цією частиною ст.233 КПК України слідчий, має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи, лише у невідкладних випадках, проникнення має обумовлюватися невідкладністю, чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

Відповідно до обставин справи, слідчий звернувся з клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що з метою безпосереднього переслідування особи, яка знаходилась в приміщенні квартири АДРЕСА_4 просив надати дозвіл (визнати його законним) за добровільною згодою, що підтверджується письмовою заявою володільця домоволодіння ОСОБА_12 , проведеного огляду.

Тому, добровільна згода особи на проникнення до житла була підставою законного проведення огляду.

В силу вимог абз.2 ч.7 ст.223, ст.237 КПК України огляд речей проводиться у присутності понятих. При цьому усі вилучені речі підлягають негайному оглядові і опечатуванню із завіреними підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. Протокол огляду має бути підписаний учасниками слідчої дії. Цих вимог слідчий при вилученні речових доказів дотримався.

Як пояснив обвинувачений, з оглянутої в суді упаковки речових доказів, одяг вилучався в добровільному порядку, шляхом видачі особистих речей, а не зняттям їх з нього. Наведені обставини з пояснень свідка ОСОБА_12 , понятих ОСОБА_39 , та ОСОБА_40 не ставлять під сумнів добровільність такої згоди, оскільки були наявні всі процесуальні гарантії, які захищали здатність ОСОБА_10 висловлювати свою справжню думку.

Крім того, сам обвинувачений в судовому засіданні показав, що одяг яким він користувався був виданий ним особисто після переодягання, посилання обвинуваченого, що під час огляду могли бути вилучені речі, які йому не належать, але мають сліди біологічної речовини від нього, не підтверджено жодним доказом і таких відомостей матеріали кримінального провадження таких не містять.

Так, під час розгляду справи, вивчення доказів у справі, стороною захисту заявлено про недопустимість низки доказів, однак суд визначає стандарт допустимості під час доказування, що здійснюється у конкретній кримінальній справі, виходячи з положень закону.
За змістом ст.214,223,237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть участь у ній, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені КПК, а також відповідальність, встановлена законом.
Підставою для проведення огляду місця події, як невідкладного, слугувала інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відповідних відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після огляду.
Тобто, існувала наявність законних підстав для проведення огляду, а фактичні дані, зафіксовані в протоколі огляду місця події можуть бути визнані допустимими доказами.

Надуманими є доводи сторони захисту і щодо огляду слідчим мобільного пристрою, складення протоколу і використання інформації, тобто відеоматеріалу порнографічного характеру, що містився у файлах, наданої на дослідження SD-карти.
Важливим є те, що фактичні дані, можуть бути надані суду в будь-якому вигляді, на будь-якому носії, головне, щоб існувала можливість їх верифікації в судовому засіданні та встановленні автентичності.
Так, докази можуть бути отримані суб`єктами доказування звідки завгодно, головне, щоб в суді можна було перевірити їх джерело, спосіб отримання, а також факт передачі до суду.
Форма, в якій буде зафіксована і надана суду доказова інформація, повинна бути такою, що дозволяє суду і протилежній стороні перевірити достовірність та корисливість інформації.
Якщо отримання доказу не пов`язано з порушеннями конституційних прав громадянина, а також в умовах змагальної процедури можлива його верифікація, суд, у даному випадку, допускає цей доказ, якщо в інший спосіб неможливе з`ясування суттєвої обставини у справі.
При цьому, на переконання суду, всі докази подавалися під час публічного розгляду, в присутності обвинуваченого та сторони захисту для забезпечення змагальності сторін, шляхом його допиту, потерпілої, свідків, понятих, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворенням відеозапису тощо.
Доводи сторони захисту про те, що кримінальне провадження за ч.3 ст.153 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_10 не доведено, його потрібно виправдати та кримінальне провадження щодо нього слід закрити, за відсутністю події кримінального правопорушення, не заслуговують на увагу з підстав, що полягають у наступному.
Так, щодо тверджень сторони захисту про те, що дані протоколу огляду місця події від 10.12.2017 року у період часу з 04.25 по 05.40; протоколу огляду місця події від 10.12.2017 року у період часу з 18.35 по 19.00, висновку судово-цитологічної експертизи викладені у висновках експерта №1453-ц/17, 1452-ц/17 та висновок судово-мистецтвознавчої експертизи від 30.12.2017 року №2211/17 з підстав визнання недопустимими доказами, колегія вважає, що відомості, які містяться в них, як докази, існували на момент звернення до суду з обвинувальним актом, були відкриті сторонам, що забезпечувало можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких процесуальних дій, як доказів.
Сторони мали рівні можливості на представлення своїх доказів, підстав говорити про обмеження прав сторони захисту, суд не знаходить.
Суд бере до уваги більш широке коло обставин, зачіпаючи соціальну сторону статевих стосунків, нормальний розвиток неповнолітніх, ніж поведінка та висловлювання особи ОСОБА_10 , безпосередньо під час оглядів, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, які захист вважає наслідком порушення процедури збирання доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Разом з тим, посилання сторони захисту, що лише після проведення експертизи та пред`явлення цих матеріалів, була надана можливість ознайомитися із постановою про призначення експертизи і роз`яснювались передбачені законом права, у тому числі просити про постановку перед експертизою додаткових питань, давати пояснення експертам, не впливає на висновки суду про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину.
Так, як убачається з матеріалів провадження, обвинувачений та сторона захисту були ознайомлені з результатом висновку експерта від 30.12.2017 року № 2211/17 під час відкриття матеріалів, у зв`язку з чим висновок експерта визнано доказом, який складено за результатами експертного дослідження, під час досудового розслідування, за умови відкриття цих матеріалів іншій стороні. Це забезпечувало можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких процесуальних дій, як доказів.
Захисник був допущений до захисту обвинуваченого до направлення обвинувального акту до суду, йому надавався висновок експерта № 2211/17 від 30.12.2017 року та інші документи, які в подальшому були надані суду стороною обвинувачення як докази.
Тобто факт відкриття матеріалів досудового розслідування підтверджується наданням доступу до матеріалів кримінального провадження захиснику обвинуваченого.
Так само, відсутні підстави вважати, у визнанні отриманого доказу (висновку експерта) недопустимим. Заперечення захисту з цього приводу, у зв`язку з порушенням п.2 ч.1 ст.102 КПК України, а також загальної процедури, які містяться його захисній промові у дебатах, не спростовує висновків експерта.
Отже, виключно суд вирішує питання допустимості і лише судове рішення, в якому констатується факт порушення прав і свобод, має преюдиціальне значення під час визнання фактичних даних, доказом.
На думку суду, таких обмежень інтересів ОСОБА_10 , як пов`язаних з оголенням останнього в присутності понятих жіночої статі, у тому числі його особистої недоторканності, честі та гідності, або інших прав і свобод, той не зазнав, бо знаходився в окремій кімнаті, його ніхто не чіпляв і не бачив, коли той роздягався, знімаючи спідню білизну.
При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що обтяжують його покарання.
Обставиною, яка відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні ОСОБА_10 виду та міри покарання, відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими, відсутність обставин, що пом`якшують покарання і наявність обставин, що їх обтяжують, тому вважає, що винному необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, яке йому належить відбувати реально, оскільки його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливо без ізоляції від суспільства.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, на обліку у лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебуває, за місцем фактичного проживання скарги та заяви щодо обвинуваченого не надходили, раніше в силу ст.89 КК України не судимий, при цьому свою провину не визнав, заперечував обставини вчинення ним злочинів.
Цивільний позов не заявлений та судові витрати відсутні. Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153 КК України і призначити йому покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту фактичного затримання з 10 грудня 2017 року.
Речові докази: майно (мобільний телефон торгівельної марки HUAWEI моделі tit-u02 (ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ) ОСОБА_10 , який є предметом злочину, (сім-карта оператора мобільного зв`язку Vodafone НОМЕР_4 , карта пам`яті торгівельної марки Kingston формату microSDHC ємністю 16 Гігабайт 140 586 437 80), зрізи нігтьових пластин ОСОБА_10 (т.1 а.с.188-189) його одяг - джинси синього кольору, футболка синього кольору, труси синього та сірого кольору, шкарпетки; півковдра, простирадло, рушник, одяг малолітньої потерпілої ОСОБА_7 штани, труси, кофта - після набрання вироком законної сили, знищити. (т.1 а.с.186-187)

-оптичний носій (лазерний диск) типу DVD-R торгівельної марки VS ємністю 4,7 Гб, на якому мається файл MOV005 типу MOD ємністю 1,01 Гб з відеозаписом проведеної слідчої дії - допит малолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 10.12.2017 року (т.2 а.с.38-39); диск типу DVD-R торгівельної марки VS ємністю 4,7 Гб. (т.2 а.с.40) оптичний носій (лазерний диск) типу DVD-R торгівельної марки VS ємністю 4,7 Гб, на якому мається файл MOV001 типу MOD ємністю 262 Мб з відеозаписом проведеної слідчої дії - допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 04.01.2018 року (т.2 а.с.41-42); диск типу DVD-R торгівельної марки VS ємністю 4,7 Гб та стенограмою допиту малолітньої ОСОБА_7 від 04.01.2018 року до нього - зберігати в матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.43; 44-50)

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а обвинуваченому, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

головуючий ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3