Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року
м. Київ

справа № 210/5017/19
провадження № 51-5644ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року про відмову у відкритті провадження.
Встановлені обставини
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалою від 30 вересня 2019 року залишив без задоволення скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про злочин на підставі заяви про вчинене кримінальне правопорушення.
Не погоджуючись із указаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_4 оскаржив його до апеляційного суду.
Суддя Дніпровського апеляційного суду ухвалою від 30 жовтня 2019 року на підставі ч. 4 ст. 399 КПК відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді з мотивів того, що відповідно до ст. 309 цього Кодексу згадане судове рішення

не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Суть питання
У касаційній скарзі ОСОБА_4 зазначає про незаконність зазначених судових рішень, а тому просить переглянути їх у касаційному порядку.
Мотиви Верховного Суду
Згідно з ч. 2 ст. 19 Основного Закону України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та іншими законами України.
Відповідно до ст. 24 та ч. 3 ст. 392 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, аналогічним чином гарантується право на перегляд судом вищого рівня вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи. Зокрема, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК.
Зазначені норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Положеннями ст. 309 КПК визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК ухвалу слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржено, окрім ухвали про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставах, визначених пунктом 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції, та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Встановивши, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала слідчого судді про залишення без задоволення скарги на бездіяльність слідчого (щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про злочин), яка за правилами Кримінального процесуального кодексу України не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, апеляційний суд правильно відмовив у відкритті провадження.

Крім того, згідно з положеннями ст. 424 КПК рішення слідчого судді не можуть бути предметом перевірки судом касаційної інстанції, а тому зазначений суд

не наділений правом реалізувати свої повноваження, передбачені ст. 436 цього Кодексу щодо таких судових рішень.
З урахуванням наведеного підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Оскільки суд апеляційної інстанції відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді про залишення без задоволення скарги на бездіяльність слідчого (щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про злочин), Верховний Суд вважає за необхідне згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року про відмову у відкритті провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3