УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, ?

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна.

На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14.08.2018 в рамках кримінального провадження №0001125 було накладено арешт на земельні ділянки ТОВ «С.І.Компані» з кадастровими номерами: :06:017:0029; :06:017:0035; :06:017:0033.

Заявник вказує, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28.12.2017 задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 до ТОВ «С.І.Компані» та стягнуто з ТОВ «С.І.Компані» за кредитним договором №09 від 01.02.2008 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно умовами іпотечного договору 09/1 від 01.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого за реєстровим номером 273 та договором №2017/6-І про відступлення права вимоги за іпотечним договором 09/1 від 01.02.2008 на користь ОСОБА_5 шляхом переходу до іпотеко-держателя ОСОБА_5 права власності на предмет іпотеки, а саме зазначених вище земельних ділянок.

Заявник вважає, у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, з огляду на те, що станом на момент накладення арешту фактичним власником спірних земельних ділянок був ОСОБА_5 , а тому спірне майно не має жодного відношення до кримінального провадження №0001125, також те, що останній не був присутній під час розгляду клопотання про накладення арешту на зазначене майно, а тому був позбавлений можливості подати заперечення, у зв`язку з чим просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.08.2018.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити клопотання з наведених в ньому підстав.

Слідчий ОСОБА_4 проти клопотання заперечувала, просила відмовити у його задоволенні, зазначивши, що спірне майно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, заслухавши думку представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , вивчивши та дослідивши матеріали клопотання та матеріали, що слугували підставою для накладення арешту, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.08.2018 задоволено клопотання начальника 2 відділення 1 відділу 1 УДР ГСУ СБ України ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0001125 від 26.04.2016 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.2 ст.364-1, ч.2 ст.367, ч.2 ст.364-1, ч.5 ст.27, ч.5 ст191, ч.2 ст.367 КК Українинакладено арешт на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності ТОВ «С.І.Компані», а саме земельні ділянки з кадастровими номерами: :06:017:0029; :06:017:0035; :06:017:0033 заборонивши користуватись та розпоряджатись ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Звертаючись із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України ОСОБА_5 зазначає, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, оскільки останній є власником спірного майна, а тому воно не має відношення до кримінального провадження.

Заявник вказує, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28.12.2017 задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 до ТОВ «С.І.Компані» та стягнуто з ТОВ «С.І.Компані» за кредитним договором №09 від 01.02.2008 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно умовами іпотечного договору 09/1 від 01.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого за реєстровим номером 273 та договором №2017/6-І про відступлення права вимоги за іпотечним договором 09/1 від 01.02.2008 на користь ОСОБА_5 шляхом переходу до іпотеко-держателя ОСОБА_5 права власності на предмет іпотеки, а саме зазначених вище земельних ділянок.

Зазначає, що на підставі вказаного судового рішення 04.08.2018 був виданий судовий наказ та відкрито виконавче провадження, а тому на момент накладення арешту ОСОБА_5 був фактичним власником спірних земельних ділянок.

В наступному відповідно до актів про реалізацію предмета іпотеки від 30.08.2018 спірні земельні ділянки були реалізовані ОСОБА_5 , однак накладений арешт на визначене майно позбавляє останнього можливості переоформити право власності на земельні ділянки.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали та матеріали, які слугували підставою для накладення арешту на спірне майно, а також наведені слідчим доводи, слідчий суддя приходить до висновку, що застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Будь-яких негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, не виявлено.

Згідно абз.2 ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з матеріалів, що слугували підставою для арешту майна, постановою начальника 2 відділення 1 відділу 1 УДР ГСУ СБ України ОСОБА_7 від 27.07.2018 спірні земельні ділянки визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001125, в арешт на спірне майно накладено з метою збереження речових доказів.

У той же час, як у клопотанні про скасування арешту майна заявником так і в судовому засіданні адвокатом ОСОБА_3 не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а так само не надано жодних доказів, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України.

Доводи заявника, що на момент накладення арешту на підставі рішення господарського суду від 28.12.2017 був виданий судовий наказ від 04.08.2018, відкрито виконавче провадження та розпочато звернення стягнення на зазначені земельні ділянки не спростовують висновку слідчого судді зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, підстав вважати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.08.2018 необґрунтованою у суду не має, а заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, а також враховуючи правову кваліфікацію кримінального провадження, в рамках якого накладено арешт на спірне майно, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.08.2018 у кримінальному провадженні №0001125.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 06.11.2019

Слідчий суддя