УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року
м. Київ

справа № 545/825/17
провадження № 51-4692 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 18 грудня 2018 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 14 червня 2019 року щодо нього.
Обставини справи

1. Зазначеним вироком місцевого суду, залишеним без змін судом апеляційної інстанції,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України (далі КК) і призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі статті 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК.
2. За обставин, детально викладених у вироку, ОСОБА_4 визнаний винуватим у тому, що він 14 січня 2017 року о 07:30, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля «Volkswagen Passat B6», був зупинений екіпажем патрульної поліції УПП в м. Полтаві ДПП у складі заступника командира роти № 3 батальйону УПП ОСОБА_5 та поліцейського цієї роти ОСОБА_6 на 344 км а/д «Київ - Харків - Довжанський» неподалік с. Терешки, Полтавського району Полтавської області. Діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, різко зрушив з місця та скоїв наїзд на поліцейського ОСОБА_6 , у результаті чого останній отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
3. Полтавський апеляційний суд ухвалою від 14 червня 2019 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишив без змін. На підставі пункту «в» статті першої Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого, за його клопотанням, звільнено від відбування призначеного покарання.
Доводи касаційної скарги

4. У касаційній скарзі засуджений просить на підставах, передбачених пунктом 1 і 2 частини другої статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), скасувати судові рішення щодо нього та відповідно до пункту 2 частини першої статті 284 КПК закрити кримінальне провадження.
5. На думку засудженого, суди першої та апеляційної інстанцій, всупереч вимогам статті 370 КПК неправильно оцінили докази у справі і дійшли хибних висновків про фактичні обставини події, у тому числі щодо умислу засудженого на спричинення тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим. Він також зазначає, що суд не звернув увагу на порушення прав та інтересів осіб під час досудового розслідування.
Оцінка Суду

6. Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
7. Відповідно до вимог пункту 2 частини другої статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
8. Згідно з частиною другою статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 цього ж Кодексу.
9. Відповідно до частини першої статті 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
10. У касаційній скарзі засуджений, не погоджуючись з висновками суду про його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 КК, переважно посилається на неповноту судового розгляду, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано в статтях 410, 411 КПК, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
11. Разом із тим, об`єктивність оцінки наведених у вироку доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 була перевірена апеляційним судом. При цьому порушень процесуального порядку їх збирання, дослідження та оцінки судом апеляційної інстанції не встановлено, тому підстав для сумніву в правильності оцінки зібраних доказів у колегії суддів немає.
На підставі викладеного, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень не вбачається підстав для задоволення скарги.
Керуючисьпунктом 2 частини другої статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 18 грудня 2018 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 14 червня 2019 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3