Справа № 346/1176/17
Провадження № 1-кп/346/32/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференцзв`язку в залі суду м. Коломия клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_7 за ст. 199 ч. 2 КК України,-

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурор підтримав подане письмове клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , посилаючись на існування ризиків, передбачених п.1,4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, котрі на даний час існують, а саме: усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, передбачений за вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватися від суду, окрім того важливим фактором є те, що він є громадянином іншої держави та в Україні постійного місця проживання не має, а також у нього вдсутні міціні соціальні зв"язки, крім того перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_9 неодноразово здійснював спроби вчинити кримінальне правопорушення, а також вчинив злочин за попередньою змовою групою осіб. Крім того, на даний час у Волинській області ОСОБА_9 оголошено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 199, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 199 КК України, кримінальне провадження № 0001693 від 10.12.2016, яке з обвинувальним актом направлено до Нововолинського міського суду Волинської області.

Приймаючи до уваги, що до спливу строку дії попередньої ухвали суду про обрання запобіжного заходу у увигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 завершити судовий розгляд з об"єктивних причин не представляється можливим, а ризики, які враховувались при обранні вказаного запобіжного заходу на даний час зменшились частково, як наслідок - запобігти їїм шляхом застосування інших, бульш м"яких запобіжних заходів неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_4 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, захисник вказує, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, вважає ризики, на які вказує прокурор є неактуальними і тільки припущенням.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 заперечив щодо задоволення клопотання, вважає його невмотивованим, не доведеним та не обгрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_11 повторно в судове засідання не з"явився з невідомих для суду причин, про час та місце судового засідання належним чином повідомлений.

Заслухавши прокурора, думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, матеріали справи суд доходить наступних висновків.

Ухвалами Коломийського міськрайонного суду строк тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 продовжено, зокрема ухвалою суду від 19 квітня 2019 року на строк до 17 червня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 331 КПК України також передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього кодексу.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, є громадянином Республіки Білорусь, постійного місця проживання, роботи, стабільного заробітку в Україні немає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, які виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, продовжують існувати, а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

Тривалий розгляд справи не може бути підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 оскільки термін розгляду справи пов`язаний з її складністю та процесуальною поведінкою учасників процесу.

На думку суду дане кримінальне провадження відноситься до особливої категорії складності, яка визначається з урахуванням кількості учасників розгляду, свідків, багатоепізодності, особливості обставин вчинення кримінального правопорушення, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для вчинення у суді.

Суд вважає, що на даній стадії судового провадження, встановлені судом ризики, передбачені п.п., 1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України на даний час продовжують існувати, є реальними, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Суд також оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується та враховує особу обвинуваченого ОСОБА_9 , відсутністю міцних соціальних зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Крім того, згідно матеріалів справи вбачається, що відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 15 березня 2017 року з можливістю внесення застави. Згідно цієї ухвали застава визначена - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В зв`язку з тим, що до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого неможливо завершити судовий розгляд кримінального провадження з об єктивних причин - неявка в судове засідання з невідомих причин обвинуваченого ОСОБА_11 , то слід вирішити питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

При вирішенні клопотання суд враховує обгрунтованість підозри, що обвинувачений ОСОБА_9 є громадянином іншої держави, що судовий розгляд не завершено, не досліджено докази у справі, не допитано обвинувачених, ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину за вчинення якого винні особи караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, що на даний час існують ризики, передбачені п. 1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а в матеріалах кримінального провадження наявні обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого на свободу і таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що в судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Судом не встановлено стримуючих факторів чи обставин, які б були гарантіями уникнення встановлених ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 та усунення зазначених ризиків.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в подальшому належить утримувати його під вартою, ризики передбачені п.1, 4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, на даний час не перестали існувати, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу обвинуваченому як тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.131-132,177,178,183,197,203,331 КПК України ,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовільнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , громадянину Білорусії, строк тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12, який не може перевищувати 60 днів - по 11 серпня 2019 року.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1