ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/300/19 Справа № 698/606/15-к Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 331 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції:
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретарів судового засідання прокурора в режимі відео конференції з Катеринопільським районним судом обвинуваченого захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали кримінального провадження № 0000323 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 26 червня 2019 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, -

в с т а н о в и л а :

В провадженні Тальнівського районного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000323 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК України.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на 60 діб.

26 червня 2019 року ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області вказане клопотання задоволено та продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 04 вересня 2019 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він вже тривалий час перебуває під вартою, а його вину у вчиненні інкримінованих злочинів не доведено, зв`язку з чим закінчився розумний строк тримання його під вартою без винесення обвинувального вироку. Крім того, прокурором не доведено наявність ризиків та, на його думку вони відсутні.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 про задоволення апеляційних вимог, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу Тальнівського районного суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції під час розгляду матеріалів кримінального провадження № 0000323 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК України, постановлено ухвалу про продовження останньому строку тримання під вартою строком на 60 днів до 04.09.2019 включно.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягає перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_8 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими, на даний час не зменшились та виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 на більш м`який.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК України, два з яких є тяжкими злочинами.

З урахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1,3,4,5 ч.1 статті 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків по справі, які ще не допитані місцевим судом та чинити тиск на них, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження йому строку тримання під вартою на 60 днів для забезпечення виконання покладених на ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги те, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,3,4,5 ч.1 статті 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, судимості не зняті і не погашені, був умовно-дострокового звільнений від відбування покарання за попереднім вироком суду, але на шлях виправлення не став і продовжував вчиняти аналогічні злочини, за які 27.04.2017 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси був засуджений, не має сталих соціальних зв`язків, неодружений, непрацюючий, дітей на утриманні не має, а також серйозність пред`явленого обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, як про це просить апелянт.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 .

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 26 червня 2019 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді