Дата документу 29.08.2019 Справа № 554/6960/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представників власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000849 від 29.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна,-

В С ТА Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого про арешт майна, погоджене прокурором, у якому прохав накласти арешт на майно, а саме: стовбури дерев, які були складені на купи, довжиною від 30 см до 600 см, загальною кількістю 1333 штуки та 113 повалених дерев хвойних порід, різного діаметру, що належать ДП «Полтавське лісове господарство» Чалівське лісництво, та залишити на відповідальне зберігання без права розпоряджатися та проводити з ним будь які роботи.
У судовому засіданні слідчі клопотання підтримали, прохали його задовольнити, пояснювали накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів. Слідча ОСОБА_4 пояснила, що дійсно є розбіжності між кількістю дерев, які підлягали рубці згідно лісорубного квитка, та кількістю зафіксованих пнів. Вказане зафіксоване за участю спеціаліста представника Держекоінспекції ОСОБА_7 .
Представники власника майна у судовому засіданні заперечували щодо накладення арешту на їх майно та пояснили, що у 2018 році було заплановано у кварталі 105, виділ 9 у с. Затуріно господарський захід прохідна рубка. У зв`язку з цим було видано лісорубний квиток від 28.05.2019 року. Тобто ДП «Полтавське лісове господарство» не було порушено законодавчі норми, а здійснено правомірну господарську діяльність. Вважають, що вказана лісовина не є речовим доказом у розумінні КПК України, оскільки дані об`єкти набуті в результаті правомірних дій. Різниця у кількості деревини, яку зрубано, та кількістю, яка була планова, пояснюють тим, що різними нормативними актами закладена певна колізія, одними з них передбачено те, що деревина менше певного розміру підлягає вирубці поза тією кількістю, яка вказана у лісорубному квитку. А тому це не є порушенням. Тим більше ця різниця не є значною. Водночас звернули увагу на те, що дерево має конусоподібну форму, а тому у нижній частині дерева (пня) має більший діаметр, в той час коли стовбур цього ж дерева має менший діаметр, а тому, коли здійснювалася прохідна рубка, виходили з розміру стовбуру не на пні.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до такого висновку.

Встановлено, що у провадженні СВ ПРВП ПВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000849 від 29.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.
До Полтавського РВП 29.07.2019 року надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , про те, що в лісосмузі с. Затурине Полтавського району виявлено незаконну порубку дерев хвойних та листяних порід.

29.07.2019 р. відомості про вказане кримінальне правопорушення слідчим відділенням Полтавського РВП внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000849 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 246 КК України.
Під час досудового слідства встановлено, що дана земельна ділянка є 9 виділом кварталу № 105, постійним користувачем якого є ДП «Полтавське лісове господарство» Чалівське лісницство, яке і проводить прохідну рубку. Під час виїзду на місце події в лісовому масиві було виявлено залишки дерев (пні), які розташовані по всій території, а також в лісовому масиві було виявлено та вилучено деревину, а саме стовбури дерев, які були складені на купи, довжиною від 30 см до 600 см, загальною кількістю 1333 штуки та 113 повалених дерев хвойних порід, різного діаметру.

02.08.2019 р. постановою слідчого стовбури дерев, які були складені на купи довжиною від 30 см до 600 см, загальною кількістю 1333 штуки та 113 повалених дерев хвойних порід різного діаметру було визнано речовим доказом у кримінальному провадженню №0000849.

13.08.2019 року та 15.08.2019 року слідчою за участю представника державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області ОСОБА_7 та за участю понятих було проведено огляд місця події проведено огляд лісопосадки у с. Затурино Полтавського району, а саме 9 виділу 105 кварталу. Протоколом огляду зафіксовано порубку дерев, стовбури яких складені на купи, а також кількість пнів та їх розміри на цій території.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок чого, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Суд бере до уваги, що власником майна надано всі дозвільні документи для проведення прохідної рубки на вищевказаній ділянці, оригінали яких були вилучені відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 12.08.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06.08.2019 року.

Водночас органом досудового розслідування не доведено того, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину, неправомірних дій.

Суд переконаний, що накладення арешту на майно деревину не буде відповідати завданню накладеного арешту майна, а саме меті запобігання пошкодження, псування, знищення, оскільки під час тривалого зберігання лісових матеріалів в теплий період року необхідно застосовувати відповідні заходи їх захисту, зокрема, проводити заходи щодо запобігання заселенню деревини шкідниками і пошкодження грибами, які необхідно здійснювати одночасно із заготівлею деревини з урахуванням видового складу і біології розвитку шкідників і хвороб лісу та їх шкодочинності.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Розмір шкоди, який заподіяний лісу встановлюється відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», згідно до якої розмір шкоди вираховується, виходячи з діаметру дерева.

Як встановлено у судовому засіданні, для проведення необхідних експертних досліджень, а саме встановлення розміру шкоди, яка можливо була заподіяна лісу, слідчою проведені відповідні заміри та підрахунки за участю представника Державної екологічної інспекції. У зв`язку з цим, повернення вказаного у клопотанні майна його власнику не призведе до перешкоджання здійсненню кримінального провадження.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено необхідність накладення арешту, а тому в задоволенні поданого клопотання слід відмовити, як необґрунтованого.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 100, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С ТА Н О В И В:

У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня оголошення до Полтавського апеляційного суду.
Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Повний текст ухвали складено 30.08.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1