Справа № 645/3612/15-к
Провадження № 1-кп/645/20/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року судова колегія Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова клопотання обвинуваченого ОСОБА_14 щодо розгляду кримінального провадження в закритому судовому засіданні,

в с т а н о в и л а:

В судовому засіданні ОСОБА_14 звернувся до суду із клопотанням щодо розгляду кримінального провадження в закритому судовому засіданні так як існує реальна загроза для безпеки всіх учасників кримінального провадження, в тому числі і самої колегії суддів, у зв`язку з систематичними погрозами на адресу обвинувачених, а також закликів до насильницьких дій з боку «активістів», про що свідчить роздруківка з інтернет ресурсу.
Захисники та інші обвинувачені підтримали заявлене клопотання.
Прокурор, потерпілі, представник потерпілих ОСОБА_8 проти задоволення вказаного клопотання заперечували, посилаючись на його необґрунтованість.
Заслухавши доводи учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання, судова колегія приходить до наступного.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами.

При цьому слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

У пункті 16 розділу II доповіді Європейської комісії «За демократію через право» (Венеціанська комісія) від 04.04.2011 № 512/2009, схваленої Комісією на 86-му пленарному засіданні 25-26.03.2011 «Верховенство права», вказано, що верховенство права є невід`ємною частиною будь-якого демократичного суспільства. Пунктом 41 розділу IV визначено, що обов`язковим елементом верховенства права є, зокрема, доступ до правосуддя. Відзначено, що доступ до правосуддя полягає, зокрема, в тому, що роль судівництва є істотно важливою в державі, заснованій на верховенстві права.

У Висновку № 18 (2015) Консультативної ради європейських суддів (місто Лондон, 16.10.2015), зокрема, зазначено, що метою судочинства є вирішення спорів, і, ухвалюючи рішення, суд виконує як «нормативну», так і «виховну» роль, надаючи громадянам відповідне керівництво, інформацію та гарантуючи дотримання закону і його практичне застосування. Тому судова влада повинна, насамперед, звітувати про роботу суддів, які розглядають передані їм судові справи, а особливо про винесені ними рішення та їх обґрунтування. Судові рішення повинні бути відкритими для вивчення та оскарження. Це можна назвати «підзвітністю судової влади», яка є дуже важливою.

Отже, презумпцією відправлення правосуддя у кримінальних справах є відкритість судового процесу, - що означає відкритий розгляд справи, відкритість інформації про справу як для сторін, третіх осіб та будь-яких інших осіб, право будь-яких осіб бути присутнім в залі судового засідання, вчиняти фотозйомку, відео- та аудіозапис судового засідання тощо. При цьому спеціальний порядок реалізації принципу гласності судового процесу передбачається в ході розгляду судової справи у закритому судовому засіданні.

Обмеження в застосуванні принципу відкритості судового розгляду справи мають виключний перелік, який не підлягає розширеному тлумаченню.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 КПК України, кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито; суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у вичерпному переліку випадків. Прийняття такого рішення належить до дискреції суду, тобто таким, що приймається на розсуд суду.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 27 КПК України суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у випадку необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Проте, на даний час судова колегія не вбачає наявності обставин, які б давали суду підстави для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 належить здійснювати у відкритому судовому засіданні.
Керуючись ст. 27, 372 КПК України, судова колегія
п о с т а н о в и л а:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_14 щодо розгляду кримінального провадження в закритому судовому засіданні- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 24.07.2019 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3