ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого-адвоката ОСОБА_6 ,захисника ОСОБА_7 ,обвинуваченого ОСОБА_8 кримінальне провадження за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 квітня 2018 року у кримінальному провадженні №0000332 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області,мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, із середньою спеціальною освітою, раніше судимого, обвинуваченого за ст. ст. 187 ч.4, 15 ч. 2 - 115 ч.2 п.9, 263 ч.1 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Горлівка Донецької області, проживаючого без реєстрації у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, з середньо-технічною освітою, на утриманні неповнолітня донька, раніше судимого, обвинуваченого за ст.ст. 15 ч. 3 - 185 ч. 5 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 квітня 2018 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187; ч.2 ст.15 - п.9 ч.2 ст.115 КК України та йому призначене покарання: за ч.4 ст.187 КК України- вісім років позбавлення волі із конфіскацією майна, крім житла; за ч.2 ст.15 - п.9 ч.2 ст.115 КК України- десять років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_8 призначене покарання у виді 10 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна, крім житла. За ст. 263 ч.1 КК України ОСОБА_8 виправданий.
Провадження:№11-кп/794/6/19 Головуючий уІінстанції: ОСОБА_11
Категорія: ст.ст. 15 ч.3 - 185 ч.5, Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ст. ст. 187 ч.4, 15 ч. 2 - 115 ч.2 п.9,
263 ч.1 КК України
Строк відбування покарання ОСОБА_12 обчислено з 31.05.2013 року.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_12 залишений у виді тримання під вартою.
На підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 31 травня 2013 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до вступу вироку в закону силу.
Цим же вироком ОСОБА_10 визнаний винуватим в вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.3 - 185 ч.5 КК України та йому призначене покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.
На підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано ОСОБА_10 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 01.06.2013 року по 02.12.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.Ухвалено вважати ОСОБА_10 вважається таким, що повністю відбув покарання.
Вирішена доля судових витрат та речових доказів.

На вирок суду надійшли апеляційні скарги першого заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .

До початку апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_7 відмовилась від поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 апеляційної скарги.Обвинувачений підтримав таку позицію захисника щодо відмови від апеляційної скарги,поданої в його інтересах,а тому судова колегія не перевіряє доводи апеляційної скарги захисника та не переглядає вирок районного суду в частині,яка оспорювалась стороною захисту.
У апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.4 ст.187; ч.2 ст.15- п.9 ч.2 ст.115 КК України та призначене за цими статтями покарання, вважає незаконним рішення суду в частині виправдання ОСОБА_8 за ч.1 ст.263 КК України.
Посилається на те,що суд неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність та безпідставно виправдав ОСОБА_8 за цією статтею, оскільки необгрунтовано прийшов до висновку про відсутність закону, який регулює правовідносини щодо володіння громадянами вогнепальною зброєю та боєприпасами.Відтак,суд фактично декриміналізував дії щодо незаконного обігу вогнепальної зброї та боєприпасів,що суперечить інтересам суспільства та не відповідає вимогам закону.За твердженням апелянта,суд не взяв до уваги, що вогнепальна зброя була використана ОСОБА_8 при вчиненні розбою та замаху на вбивство потерпілого, і що останній вже притягався до кримінальної відповідальності за незаконне поводження зі зброєю.Тому просив ухвалити новий вирок,яким визнати ОСОБА_8 винуватим за ч.1 ст.263 КК України, призначити покарання в межах санкції цієї статті та за сукупністю злочинів, передбачених ч.4 ст.187; ч.2 ст.15- п.9 ч.2 ст.115 КК України і остаточно призначити покарання у виді 10 років з конфіскацією всього належного обвинуваченому майна, крім житла.

Вирок в частині засудження ОСОБА_10 в апеляційному порядку не оскаржувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу,таку ж думку представника потерпілого, доводи обвинуваченого та його захисника про відсутність підстав для скасування вироку в цій частині, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок районного суду - скасуванню в частині виправдання ОСОБА_8 за ст.263 ч.1 КК України із ухвалення нового вироку.
Вирок суду в частині визнання винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за ч.4 ст.187; ч.2 ст.15- п.9 ч.2 ст.115 КК України та призначення покарання за цими статтями обвинувачення не оспорюється,а тому апеляційний суд відповідно до ст.404 КПК України не наводить доводів на підтвердження таких висновків.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 було пред`явлене обвинувачення,зокрема, у тому, що в

невстановлений період часу та при невстановлених слідством обставинах,

будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі, і за незаконне поводження з вогнепальною зброєю, умисно, без передбаченого законом дозволу з метою підготовки до вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_13 , придбав пістолет «Walther РРК» № НОМЕР_1 , запасний магазин до нього та 39 патронів калібру 7.65 мм. до вказаного пістолету та в подальшому незаконно зберігав вказані предмети, переносячи їх при собі до 31.05.2013 року.

31.05.2013 року біля 01 год.00 хв. перебуваючи в с.Драченці

Кіцманського району Чернівецької області ОСОБА_8 з метою заволодіння майном гр. ОСОБА_13 в ході вчинення розбійного нападу, через вхідні двері, проник в житловий будинок останнього та використовуючи вогнепальну зброю у вигляді пістолета «Walther РРК» № НОМЕР_1 , здійснив три постріли у гр. ОСОБА_13 . У результаті вказаних дій ОСОБА_8 потерпілого було доставлено в Кіцмaнcькy ЦРЛ з діагнозом: множинні вогнепальні поранення живота.

ОСОБА_8 був затриманий 31.05.2013 року на місці вчинення

злочину. Під час проведення огляду місця події 31.05.2013 року, на території господарства ОСОБА_13 в с.Драчинці Кіцманського району Чернівецької області, було виявлено та вилучено пістолет «Walther РРК» № НОМЕР_1 та 36

патронів калібру 7.65 мм до нього, які незаконно зберігалися та переносилися

ОСОБА_8 з метою вчинення злочинів. Згідно висновку балістичної

експертизи № 879-К від 04.06.2013 року, пістолет «Walther РРК» № НОМЕР_1 є

нарізним короткоствольним самозарядним пістолетом та являється

вогнепальною зброєю, 36 вилучених патронів калібру 7.65 мм. (Браунінга) є

боєпpипасами призначеними для проведення пострілу з нарізної вогнепальної

зброї калібру 7.65 мм.

Вказані умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані стороною обвинувачення за ст.263 ч.1 КК України як незаконне придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним,обгрунтованим і вмотивованим,тобто ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права,на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття остаточного рішення у справі.
Судова колегія вважає, що таких вимог закону суд першої інстанції не дотримався та прийняв рішення, яке вимогам закону не відповідає.
Приймаючи рішення про виправдання обвинуваченого,суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність,а саме не застосував закон,який підлягав застосуванню та допустив неправильне тлумачення закону,яке суперечить його точному змісту.Викладене істотно вплинуло на правильність вирішення питання про невинуватість ОСОБА_8 та є підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора,скасування вироку в частині виправдання за ст. 263 ч.1 КК України як необґрунтованого та ухвалення нового вироку з підстав,що передбачені ст.ст.407 ч.1 п.3, 409 ч.1п.4,413,п.3 ч.1 ст.420 КПК України.
Виправдовуючи обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України,суд у вироку зазначив, що об`єктивна сторона цього злочину полягає у придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.Суд вказав,що наразі відсутній Закон України, який би передбачав отримання дозволу на володіння вогнепальною зброєю,а тому прийшов до висновку про відсутність події кримінального правопорушення та виправдав ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_14 не визнав свою вину у вчиненні злочину,передбаченого ст.263 ч.1 КК України.Показав,що 31.05.2013 року приблизно о 01 год,знаходячись у с.Драчинці Кіцманського району Чернівецької області у будинку потерпілого ОСОБА_13 , пістолета та боєприпасів не мав при собі,відповідно, у потерпілого не стріляв. Пістолет та патрони,які вилучені при огляді місця події у господарстві ОСОБА_13 ,йому( ОСОБА_8 ) не належать.
Колегія суддів вважає, що такі показання обвинуваченого є способом його захисту, оскільки винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1КК України, доведена наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_13 у районному суді показав,що 31.05.2013 року приблизно о 01 год ночі ОСОБА_8 незаконно проник у його будинок та погрожуючи пістолетом,вчинив розбійний напад на нього,а коли він(потерпілий) почав чинити опір та намагався затримати ОСОБА_8 ,останній тричі вистрілив йому у живіт,заподіявши вогнепальні поранення.Руків`ям цього пістолету потерпілий у дворі у подальшому наніс декілька ударів ОСОБА_8 по голові. Пістолет,який був використаний обвинуваченим під час протиправних дій щодо потерпілого,був вилучений під час огляду його( ОСОБА_13 ) господарства працівниками поліції.
Із показань свідка ОСОБА_15 дружини потерпілого вбачається,що в ніч з 30.05 на 31.05.2013 року незнайомий до цього чоловік(як виявилось ОСОБА_8 ) проник у їх будинок,із першого поверху,куди пішов її чоловік-потерпілий ОСОБА_13 вона почула розмову російською мовою, потім чула хлопки та бачила спалахи , побігла до кімнати і викликала поліцію та подзвонила сусіду ОСОБА_16 . Потім у дворі бачила, як ОСОБА_16 скрутив ОСОБА_8 ,, обшукав його і виявив паспорт на ім`я обвинуваченого. Її чоловік ОСОБА_13 отримав вогнепальні поранення,був доставлений у лікарню.Через деякий час знайшла під час прибирання кулю, яку передала до поліції.
Свідок ОСОБА_17 -син потерпілого- у суді першої інстанції показав,що вночі 31 травня 2013 року він почув крики та постріли на першому поверсі свого будинку.Потім бачив,як невідомий чоловік(у подальшому встановлено- ОСОБА_8 ) стояв на колінах поряд зі сходами житлового будинку, позаду нього був ОСОБА_13 та свідок допоміг йому побороти ОСОБА_8 , декілька разів вдаривши нападника.Потерпілий взяв пістолет,який лежав поряд і наніс удари ОСОБА_8 по голові.Внаслідок нападу потерпілий отримав вогнепальні поранення.
З протоколу огляду місця події від 31.05.2013 року вбачається, що під час огляду господарства ОСОБА_13 у дворі виявлено та вилучено, зокрема: пістолет «Walther» серійний номер № НОМЕР_1 із двома патронами,патрон,магазин із 7 патронами,поліетиленовий пакет,у якому знаходилось 26 патронів.Також вилучені три гільзи у коридорі будинку потерпілого.Фототаблицею зафіксовано місце виявлення предметів(т.1а.с.51-60)

Згідно з висновком судово-балістичної експертизи № 0879-К від 03.06.2013 року пістолет «WALHTER РРК» № НОМЕР_1 , який був вилучений при огляді місця події 31.05.2013 року в с. Драчинці, Кіцманського району,є вогнепальною зброєю-нарізним короткоствольним самозарядним пістолетом марки «WALHTER РРК» № НОМЕР_1 , калібру 7.65 мм, який є справним та придатним до стрільби. Надані на дослідження патрони являються боєприпасами,патронами калібру 7.65 мм (Браунінга), призначеними для проведення пострілу з нарізної вогнепальної зброї калібру 7.65 мм (Arisaga, Walther РР, Walther РРК, Webley та ін.). Три гільзи, вилучені при огляді місця події 31.05.2013 року в Драчинці, Кіцманського району стріляні з пістолета «WALHTER РРК» № НОМЕР_1 , вилученого під час цього ж огляду місця події. (Т.2 а.с.53-57)
Відповідно до висновку експерта №0991 від 04.07.2013 року (т.2 а.с.65-67) надані на дослідження сім патронів, які були виявлені і вилучені із магазином 31.05.2013 року під час огляду господарства ОСОБА_13 ,є боєприпасами-7.65 мм. пістолетними патронами «Браунінг» чехословацького виробництва та придатними для стрільби.

Висновком експерта №1064 від 22.07.2013 року підтверджено, що куля, яка була знайдена свідком ОСОБА_15 за місцем свого проживання та добровільно надана слідству,а також куля, яку надав завідуючий хірургічним відділенням ОСОБА_18 як вилучену із тіла потерпілого ОСОБА_13 під час оперативного втручання, стріляні з пістолету марки «Walther РРК» НОМЕР_1 , що вилучений при огляді місця події 31.05.2013 року в с.Драченці Кіцманського району Чернівецької області(а.с.114,115 т.1, а.с.75-78 т.2)

Із висновку експерта,яким проводилась судово-медична експертиза № 911 мд від 25.06.2013 року, вбачається,що ОСОБА_13 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження,небезпечні для життя, які виникли внаслідок окремих, поодиноких пострілів з вогнепальної кульової зброї,цілком можливо за обставин та в період часу, на які вказує потерпілий.(т.1, а.с.95-97).
Викладені вище докази є належними і допустимими,та у своїй сукупності спростовують позицію обвинуваченого про те,що йому не належать та ним не застосовувались зброя і боєприпаси,вилучені під час огляду господарства потерпілого ОСОБА_13 .
Невизнання ОСОБА_8 вини у скоєнні злочину,передбаченого ст.263 ч.1 КК України,судова колегія вважає способом його захисту з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене діяння.
Висновок суду,який виправдав ОСОБА_8 у скоєнні злочину за ст.263 ч.1 КК України з підстав відсутності події кримінального правопорушення,посилаючись на відсутність закону,яким передбачено отримання дозволу на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів, є помилковим.
Судова колегія виходить із того,що норма ст.263 КК України є субсидіарною,а тому для розуміння незаконності поводження зі зброєю,вимагає аналізу відповідного закону.При цьому поняття`закон»,яке використав законодавець,має розширене тлумачення і включає у себе законодавство у цілому,у тому числі нормативні акти,що регулюють відповідні правовідносини,порушення яких утворює об`єктивну сторону складу злочину,передбаченого ст.263 КК України.
Так , Законом України «Про міліцію», п. 13 ч. 1 ст. 10 (від 21.08.98 р.,який діяла станом на 31.05.2013 року) на міліцію було покладено обов`язок видавати відповідно до законодавства дозволи на придбання, зберігання, носіння, перевезення і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, щодо зберігання і використання яких установлено спеціальні правила, порядок та на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ…,контролювати додержання правил, порядку та функціонування об`єктів, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ;

21.08.98 р. відповідно до Закону України «Про міліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.92 р. №576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого Розпорядженням Президента України від 07.10.92 р. №157/92-рп, Постанови Верховної Ради України від 17.06.92 р. «Про право власності на окремі види майна» із доповненнями до неї від 22.04.93 р. та 24.01.95 р., а також у зв`язку з прийняттям інших нормативних актів по лінії служби дозвільної системи прийнято Наказ МВС України №622, яким затверджено Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї,…патронів до них,а також боєприпасів до зброї,основних частин зброї та вибухових матеріалів (далі - Наказ № 622).
У зв`язку із прийняттям Закону України «Про поліцію» від 02.07.2015 року,відповідні повноваження щодо видачі дозволів покладені на поліцію(п.21 ст.23 Закону №580-VІІІ),яка згідно закону здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї,боєприпасів,інших предметів,на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ.
Згідно ч. 8 р. ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України від 23.12.15 р. №901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію`також передбачено,що до врегулювання на законодавчому рівні повноважень органів Міністерства внутрішніх справ України, на органи Національної поліції покладені повноваження видавати та анулювати відповідно до законодавства дозволи на придбання, зберігання, носіння, перевезення і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, щодо зберігання і використання яких установлено спеціальні правила, порядок та на які поширюється дія дозвільної системи органів внутрішніх справ….
Відтак,відповідно до Наказу МВСУ №364 від 05.05.2017 року внесені зміни до Інструкції №622 від 21.08.98 року із визначенням,що робота щодо здійснення дозвільної системи здійснюється Національною поліцією України через свої структурні підрозділи.
Згідно п.1.1, п.8.1.,9.1,9.2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної,холодної і охолощеної зброї,…патронів до них,а також боєприпасів до зброї,основних частин зброї та вибухових матеріалів (затвердженої наказом МВСУ від 21.08.1998 р. № 622 зі змінами,а також п.2 розд.1 Положення про дозвільну систему,затвердженого Постановою КМУ №576 від 12.10.1992 року, дозволи на придбання,зберігання та носіння вогнепальної зброї і боєприпасів до неї видаються міністерствам,іншим центральним органам виконавчої влади,Національному банку,підприємствам,установам ,організаціям для визначених у Інструкції… та Положенні… потреб за наявності законодавчого або іншого нормативно-правового акта про надання права працівникам цих суб`єктів користуватись нею при виконанні службових обов`язків.
Відповідно до п.4 розд.1 Положення…,право на володіння вогнепальною зброєю громадянами і умови її застосування визначаються у порядку,встановленому законодавством України.
Згідно Постанови ВРУ від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна»,затверджений Перелік видів майна,що не може перебувати у власності громадян,де у п.1 зазначено зброю та боєприпаси(крім мисливської і пневматичної,та боєприпасів до неї)
Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» від 26 квітня 2002 року №3, при вирішенні питання, чи є незаконними носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), а також носіння, виготовлення, ремонт або збут холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, судам необхідно керуватися Положенням про дозвільну систему ( від 12 жовтня 1992 р. № 576 (з наступними змінами),Інструкцією …..,затвердженою Наказом МВСУ від 21.08.1998 р. № 622 зі змінами та іншими нормативними актами.

Аналізуючи викладене,судова колегія зауважує,що національним законодавством не передбачений вільний обіг в Україні зброї та боєприпасів,існуюче наразі законодавство не визначає громадян як суб`єктів,які вправі володіти(придбавати,носити,ін) зброю та боєприпаси,отже набуття,зберігання та носіння ОСОБА_8 як громадянином-фізичною особою вогнепальної зброї та боєприпасів відбулось всупереч визначеному законом порядку.
Отже,за встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, ОСОБА_8 незаконно придбав,зберігав та носив вогнепальну зброю і боєприпаси до неї,а тому такі дії є кримінально караними,за які передбачена відповідальність ч.1 ст.263 КК України.
Судова колегія звертає увагу,що відповідно до вимог ст.374 КПК України,мотивувальна частина вироку повинна містити формулювання обвинувачення,визнаного судом доведеним,із зазначенням місця,часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення,форми вини і мотивів кримінального правопорушення . У цій частині вироку суд зобов`язаний сформулювати та викласти обвинувачення,доведене дослідженими у судовому засіданні доказами,обґрунтувати рішення,яке буде викладене у резолютивній частині вироку,і таке формулювання обвинувачення повинне відповідати резолютивній частині.

Формулювання недоведеної частини пред`явленого кожному із підсудних обвинувачення із наведенням підстав,з яких воно визнається недоведеним,повинно бути викладено після доказів ,яким обґрунтовано доведену частину обвинувачення.

Не допускається включення у вирок формулювань,які ставлять під сумнів винуватість засудженого або невинуватість виправданого.

За змістом сформульованого судом у мотивувальній частині вироку доведеного обвинувачення,суд встановив і зазначив у фабулі вироку,що ОСОБА_8 незаконно, з метою вчинення злочинів зберігав,переносив пістолет «Walther РРК» № НОМЕР_1 та 36

патронів калібру 7.65 мм до нього,в той же час суд прийшов до безпідставного висновку про відсутність події цього злочину .

Отже,вирок суду містить істотні суперечності та формулювання,які ставлять під сумнів невинуватість виправданого.

Апеляційним судом встановлено,що ОСОБА_8 у нестановлений період часу та при невстановлених слідством обставинах,

будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі, і за незаконне поводження з вогнепальною зброєю, умисно, без передбаченого законом дозволу, з метою підготовки до вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_13 , незаконно придбав пістолет «Walther РРК» № НОМЕР_1 , запасний магазин до нього, та 39 патронів калібру 7.65 мм., до вказаного пістолету, та в подальшому незаконно зберігав вказані предмети, переносив їх при собі до 31.05.2013 року.

31.05.2013 року біля 01 год.00 хв. перебуваючи в с.Драчинці

Кіцманського району Чернівецької області ОСОБА_8 з метою заволодіння майном гр. ОСОБА_13 в ході вчинення розбійного нападу, через вхідні двері, проник в житловий будинок останнього та використовуючи вогнепальну зброю у вигляді пістолета «Walther РРК» № НОМЕР_1 , здійснив три постріли у гр. ОСОБА_13 . У результаті вказаних дій ОСОБА_8 потерпілого було доставлено в Кіцмaнcькy ЦРЛ з діагнозом множинні вогнепальні поранення живота.

ОСОБА_8 був затриманий 31.05.2013 року на місці вчинення

злочину. Під час проведення огляду місця події 31.05.2013 року, на території господарства ОСОБА_13 в с.Драчинці Кіцманського району Чернівецької області, було виявлено та вилучено пістолет «Walther РРК» № НОМЕР_1 та 36

патронів калібру 7.65 мм до нього, які незаконно придбав, зберігав та переносив ОСОБА_8 з метою вчинення злочинів. Згідно висновку балістичної експертизи № 879-К від 04.06.2013 року, пістолет «Walther РРК» № НОМЕР_1 є нарізним короткоствольним самозарядним пістолетом та являється

вогнепальною зброєю, 36 вилучених патронів калібру 7.65 мм. (Браунінга) є

боєпpипасами призначеними для проведення пострілу з нарізної вогнепальної

зброї калібру 7.65 мм.

Тим самим, ОСОБА_8 вчинив злочин,передбачений ст.263 ч.1 КК України ,а саме- незаконне придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні обвинуваченому покарання судова колегія враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_19 кримінального правопорушення, що є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, не встановлено.

За таких обставин обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.263 КК України та остаточне покарання-за сукупністю злочинів,передбачених цією статтею та ст.ст. ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 - п.9 ч.2 ст.115 КК України.

У строк покарання,призначеного ОСОБА_20 ,слід зарахувати строк тримання його під вартою у цьому провадженні з 31.05.2013 по 31.05.2018 року відповідно до ст.72 ч.5 КК України(в редакції закону №838-VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,оскільки це відповідатиме обов`язковому для застосування правовому висновку Великої палати Верховного Суду(постанова від 29.08.2018 року)

Керуючись ст.ст. 404,405,407,409,413,418, 420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 квітня 2018 року в частині виправдання ОСОБА_8 за ст. 263 ч.1 КК України скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.
Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі .
Вважати засудженим ОСОБА_8 до покарання,призначеного вироком районного суду за ч.4 ст.187 КК України на 8 (вісім) років позбавлення волі із конфіскацією майна, крім житла;за ч.2 ст.15 - п.9 ч.2 ст.115 КК України на 10 (десять) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді 10(десяти) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.
Зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання строк тримання його під вартою з 31 травня 2013 року по 31 травня 2018 року відповідно до ст.72 ч.5 КК України(в редакції закону №838-VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_8 таким,що повністю відбув призначене основне покарання у виді позбавлення волі.
В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржений до Касаційного кримінального Суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3