16.08.19 Справа № 469/895/19
1-кс/469/313/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2019 року смт.Березанка
Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и л а :
14 серпня 2019 року слідчим Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області проведено огляд місця події в нежитловій будівлі, розташованій за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. № 1/1, в ході якого було виявлено та вилучено :
4.Системний блок комп`ютеру «DELL», без серійного номера;
6.Системний блок комп`ютеру «DELL», без серійного номера;
8.Системний блок комп`ютеру «DELL», без серійного номера;
13.Системний блок комп`ютеру «FRIME», без серійного номера;
14.Системний блок комп`ютеру «DELL», номер: 15;
15. 13 аналогічних моніторів марки «Multi Sync EA 190 M»;
16. Монітор марки «DELL»;
17. Монітор марки «LENOVO».
Зазначене в клопотанні майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені, оскільки в розумінні ст.84 КПК України є доказами вчинення кримінального правопорушення, тобто фактичними даними, які прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні: події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, а саме зайняття гральним бізнесом, використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, оскільки функціонування ігрового залу здійснювалось безпосередньо за допомогою вказаної комп`ютерної техніки, зважаючи на те, що іншим способом довести обставини, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні неможливо, з метою збереження речових доказів, проведення по кримінальному провадженню судових експертиз, враховуючи те, що під час подальшої експлуатації вказаної комп`ютерної техніки до завершення проведення необхідних слідчих дій і судових експертиз у кримінальному провадженні, вона може зазнати конструктивних та програмних змін внаслідок змін та заміни внутрішніх деталей, а також знищення програмного забезпечення, що може негативно вплинути на хід та результати досудового розслідування, виникла необхідність заборонити ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС», у володінні якого перебуває вищевказане майно, розпоряджатися ним будь-яким чином та використовувати його, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.
У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності та підтримання заявлених вимог.
Представник власника майна ТОВ ЛОТО-ПЛЮС в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування майном можливі у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно зі ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 цього Кодексу.
Відповідно до ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, крім іншого, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним з заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч.4 ст.132 КПК України).
З матеріалів клопотання вбачається, що вилучене майно належить ТОВ "ЛОТО-ПЛЮС", яке на підставі відповідного посвідчення від 01.07.2019 року (а.с.20) є розповсюджувачем білетів державних лотерей ТОВ "М.С.Л." за адресою с.Коблеве Миколаївської області, вул.Кишинівська, 1/1.
Державна грошова лотерея "ТОТО ПЛЮС", оператором якої є ТОВ "М.С.Л.", внесена до Єдиного реєстру державних лотерей, запроваджених в Україні (а.с.39-41).
Виходячи з викладеного, вважаю, що слідчим не доведено існування обставин, які підтверджують можливість використання майна як доказу у цьому кримінальному провадженні та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищевикладене, в задоволенні клопотання слід відмовити.
Відповідно до ст.172 ч.3 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст.ст.170, 173, ч.4 ст.107 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и л а :
У задоволенні клопотання відмовити.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: