ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 647/497/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-сс/819/370/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: продовження строку дії
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000069 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 30 травня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 30 травня 2019 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування до 01.07.2019 року включно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 відхилити, обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді застави в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покласти на ОСОБА_8 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзду в Україну.

Зазначає, що слідчим грубо порушено вимоги кримінального-процесуального закону, оскільки клопотання про продовження строку тримання під вартою було вручено захиснику та підозрюваному 30.05.2019 року о 10-40 год., що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 199 КПК України.

Вказує, що у відповідності до п.1 ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім іншого, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою, зазначена вимога закону, на думку захисника, слідчим не виконана, на що слідчий суддя не звернув увагу.

Вважає, що зазначені у клопотанні ризики та їх обґрунтування мають формальний характер і не доводять, що менш суворий запобіжний захід не може забезпечити виконання слідчим процесуальних завдань та запобігти цим ризикам.

На думку апелянта підозра ОСОБА_8 оголошена за межами строків, встановлених ст. 219 КПК України, ставить крім того від сумнів її обгрунтованість.

Стверджує, що сторона обвинувачення не надала належних доказів того, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на учасників процесу або знищити речові докази, на думку захисника, в матеріалах досудового розслідування не міститься жодного доказу того, що підозрюваний будь-кому погрожував, здійснював тиск або скоював дії, які б свідчили про його намір змінити місце проживання.

ОСОБА_8 має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину, наміру ухилятися від слідства підозрюваний не мав, з часу оголошення підозри про вчинення злочину місце проживання не залишав, під впливом тяжкого матеріального становища та необхідності утримувати сім`ю був змушений виїхати до Польщі на заробітки, після повернення знаходився за місцем проживання, не переховувався, доглядав за малолітнім сином.

В судове засідання адвокат ОСОБА_7 не з`явилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена завчасно, заяву про відкладення апеляційного розгляду не подавала.

Підозрюваний належним чином повідомлений про час апеляційного розгляду, заяву про бажання особисто бути присутнім в суді апеляційної інстанції не подавав.

Участь зазначених учасників судового провадження під час апеляційного розгляду не визнавалася обовязковою.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги адвоката.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

14.07.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України.

21.12.2018 року слідчим суддею Бериславського районного суду Херсонської області відносно ОСОБА_8 винесено ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягав у забороні підозрюваному залишати житло у період з 21.00 по 05.00 год, на строк дії досудового розслідування до 16.02.2019 року включно.

Із матеріалів кримінального провадження слідує, що 08.01.2019 року підозрюваний порушив умови даного запобіжного заходу, перетнув державний кордон та виїхав за межі України.

У зв`язку з чим, ОСОБА_8 15.01.2019 року було оголошено в розшук та отримано ухвалу слідчого судді про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

17.05.2019 року слідчим суддею Бериславського районного суду Херсонської області відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах досудового розслідування, тобто до 01.06.2019 року.

Постановою керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області від 28.05.2019 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 01.07.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 30 травня 2019 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, в межах досудового розслідування, тобто до 01.07.2019 року.

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя виходив із того, що існує необхідність у продовженні досудового розслідування, а ризики, встановлені при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, максимальна санкція статті, за один із яких, передбачає покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, належним чином перевірена та встановлена слідчим суддею при розгляді даного клопотання.

Обґрунтована підозра - це добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити при судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Досліджені слідчим суддею фактичні дані , які зафіксовані у протоколі огляду місця події, протоколах допиту свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з достатньою вірогідністю доводить причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого злочину.

Питання доведеності винуватості у вчиненні злочину має вирішити суд на стадії судового розгляду.

Аналізуючи відповідно до положень ст. 178,199 КПК України обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя дійшов мотивованого висновку, що встановлений раніше ризики не зменшилися.

Як видно із матеріалів провадження ОСОБА_8 порушив умови раніше застосованого запобіжного заходу - домашній арешт, оголошувався у розшук , а наявність у нього сім`ї, дитини та постійного місця проживання , не стали тими факторами, які б спонукали підозрюваного дотримуватися належної процесуальної поведінки .

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_8 порушив умови раніше застосованого до нього запобіжного заходу через те, що йому не було роз`яснено сутність цього запобіжного заходу колегія суддів визнає безпідставними, оскільки ухвала про застосування домашнього арешту містить вказівку на всі заборони та обовязки , покладені на підозрюваного.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , з огляду на стадію кримінального провадження та репутацію підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги адвоката про недоведеність на даному етапі існування зазначених в ухвалі ризиків, суперечать всиновленим слідчим суддею обставинам.

Не можна визнати підставою для скасування ухвали і доводи захисника про порушення слідчим суддею та прокурор вимог кримінального процесуального закону.

Згідно положень ч 2 ст. 184 КПК України клопотання та матеріали , які обгрунтовують необхідність застосування запобіжного заходу , надаються підозрюваному не пізніше ніж за 3 години до розгляду клопотання.

Статтею 199 КПК України , на яку посилається захисник містять вимоги щодо подання клопотання до суду, а для вручення підозрюваному. При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не передбачає наслідки недотримання слідчим чи прокурором цього строку у виді повернення клопотання чи відмови у його задоволенні.

Отже не можна визнати обгрунтованим твердження про порушення права підозрюваного на захист при розгляді клопотання , так як клопотання із додатками було вручено підозрюваному за три години до його розгляду.

Неприйнятними слід визнати і посилання захисника на порушення строку досудового розслідування, оскільки як видно з матеріалів провадження, відомості до ЄРДР за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України були внесені 12.12.2016 року.

Редакція ст. 219 КПК України щодо строків проведення досудового розслідування , на яку посилається захисник , не розповсюджую свою дію на кримінальні провадження, які були внесені в ЄРДР до набрання чинності законом України « Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»

З викладеного слідує, що слідчим в межах визначеного порядку проведення досудового розслідування, який діяв на момент внесення відомостей до ЄРДР, ОСОБА_8 було здійснено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги висновки слідчого судді не спростовують, а відтак у задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Керуючись ст. 422, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 30 травня 2019 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна,

суддя ОСОБА_2