ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/6107/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1978/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено в задоволені клопотання начальника відділу СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 .

Відмовлено задоволенні клопотання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Застосувано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці - до 29 грудня 2019 року.

Покладено на ОСОБА_9 наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого чи прокурора, суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21-00 год. до 06-00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду, здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали вручено прокурору Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 та начальнику відділу СВ Новобаварського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_10 для подальшого пред`явлення до виконання до органу поліції за місцем проживання підозрюваного (а.с.131).
В обґрунтування клопотання, начальником відділу СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області вказано, що у провадженні слідчого відділу Новобаварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській област перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001472 від 19.08.2019 року, за фактом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 вчинив умисне кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_13 наступні тілесні ушкодження: травму голови з наявністю лінійного перелому склепіння та основи черепа, епідуральні гематоми, очаг контузії лобових і лівої височних долей, забій головного мозку, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком експерта №12-14-/588-А/19 від 19 вересня 2019 року.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
28.10.2019 року повідомлено про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України
Вина ОСОБА_9 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 ;
-протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 ;
-протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_13 ;
-висновком судово-медичної експертизи №12-14/588-А/19.;
-протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .;
-протоколами допитів свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком ОСОБА_13 за участю свідка ОСОБА_17 ;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком ОСОБА_18 за участю свідка ОСОБА_17 ;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком ОСОБА_9 за участю свідка ОСОБА_17 .
Крім того, в клопотанні зазначено, що підставою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_9 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків п.1,п.2,п.3,п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому запобігання більш м`яких заходів, окрім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можливе (а.с. 2-5)
Враховуючи вищезазначене та відмовляючи в задоволенні клопотання слідчим суддею зазначено, що враховуючи дані про особу підозрюваного, а також конкретні обставини вчинення відповідного злочину, вважаю, що прокурором доведено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прийшовши до висновку, що прокурором та слідчим не доведено наявності ризиків, передбачених п. 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того слідчим суддею вказано, що під час судового засідання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 подали клопотання про бажання взяти підозрюваного ОСОБА_9 на поруки, з огляду на те, що останній позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався та зобов`язувалися за виконання підозрюваним покладених на нього судом обов`язків та при необхідності доставляти його до органу досудового слідства або в суд на першу вимогу.
Таким чином, оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 вищевказаного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, дані про особу підозрюваного та його репутацію, наведені вище, відсутність повідомлень йому про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою є занадто суворим.
Вказавши, що вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, що на переконання суду зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В частині клопотання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про передачу підозрюваного їм на поруки, то слідчим суддею враховується, що застосування менш суворих запобіжних заходів на даній стадії провадження не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з урахуванням відомостей про його особу та вищезазначених слідчим суддею обставин, тому у задоволенні вказаного клопотання необхідно відмовити (а.с. 128-131).
Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого суді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2019 року, в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладення на нього процесуальних обов`язків, залишивши без змін оскаржувану ухвалу в іншій частині.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді незаконна та необгрунтована, винесена з порушенням норм КПК України.

Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_19 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора який заперечував проти заявлених апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
При винесенні оскаржуваної ухвали, слідчим суддя дійшов обґрунтованого висновку вказавши, що прокурором та слідчим, суду не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_9 не може бути застосовано.
Слідчий суддя вірно зазначив, що прокурором та слідчим не доведено наявності ризиків, передбачених п.2, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які ґрунтуються лише на припущеннях слідчого, матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів на підтвердження вказаних ризиків, крім того, ОСОБА_9 раніше не судимий, повідомлення про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень відсутні, докази, які зібрані під час досудового розслідування слідчим, вже вилучені та долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.
Крім того, вказавши, що враховуючи дані про особу підозрюваного, а також конкретні обставини вчинення відповідного злочину, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризиків передбачених п.1, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З зазначеним вище погоджується й колегія суддів.
Слідчим суддею відповідно до вимог ст.178 КПК України враховано та оцінено репутацію підозрюваного, а саме те, що він раніше не судимий неодружений; офіційно не працює; навчається в Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті на 3 курсі денної форми навчання; має постійне місце проживання та реєстрацію, позитивне характеризується за місцем мешкання, що свідчить про наявність у нього стійких соціальних зв`язків.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.3, п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України;

2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України;
При цьому слідчим суддею враховано, що ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності притягується вперше, раніше не судимий.
Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 176,178,181,193,194, 196 КПК України і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків ч.5 ст.194 КПК України

З висновками слідчого судді погоджується і апеляційний суд.

Наявність зазначених захисником фактів, що ОСОБА_9 студент 3-го курсу Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, денної форми навчання, раніше не судимий, адміністративному діянню не піддавався, спиртних напоїв і наркотиків не вживав, закінчив успішно школу, дисциплінований, має авторитет серед однокурсників, завжди приходить друзям на допомогу, вміє триматися в колективі та вести за собою, фізично розвинений, активно займається спортом, приймає участь у спортивних змаганнях - не спростовують висновки слідчого судді.

За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Посилання захисника на те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в наслідок невідповідності висновків суду викладених в судовому рішення фактичним обставинам кримінального провадження необґрунтовані.
Судова колегія акцентує увагу, що на даній стадії судового процесу вона переглядає судові матеріали, які містять лише клопотання щодо обрання запобіжного заходу та матеріали долучені до нього на обгрунтування і матеріали кримінального провадження не були предметом дослідження слідчого судді, оскільки досудове розслідування в розумінні вимог п.5 ч.1 ст.3 КПК України ще не закінчено.
Визнання доказів недопустимими на даній стадії судового розгляду є процесуально неможливим, оскільки згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя проводить оцінку доказів за своїм внутрішнім переконанням яке має гуртуватися на всебічному, повному та неупередженому всіх обставин кримінального провадження.
Матеріали кримінального провадження на даному етапі судового розгляду не є предметом дослідження судової колегії.
Крім того, з апеляційної скарги та додатків до неї, вбачається, що захисник не погоджується з низкою процесуальних дій та рішень слідчого та вважає їх незаконними.

Між тим, судова колегія зазначає, що оскарження таких дій та рішень слідчого ч.1 ст.303 КПК України не передбачено.

Більш того, відповідно до вимог ч.2 ст.303 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу в судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Посилання адвоката на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішень ЄСПЛ «Харченко проти України», «Вітторіо і Луїджи Манчині проти Італії» заслуговує на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.10.2019 року щодо застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: