ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/9832/19
провадження 1- кс/201/5299/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2019 року до канцелярії Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .. Як вбачається з матеріалів скарги, процесуальне керівництво в конкретному кримінальному провадженні здійснює прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 .. 07 серпня 2019 року представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 подав клопотання про проведення процесуальних (слідчих) дій. Клопотання вказаним прокурором було розглянуто, але задоволено лише частково. Заявник вважає вказане неправомірним і не законним, оскільки клопотання повинно було бути задоволеним повністю та просив зобов`язати вказаного прокурора провести певні конкретні слідчі дії (звернутися до суду з клопотанням про отримання тимчасового доступу до інформації мобільного зв`язку). Заявник наполягав на скарзі і просив її задовольнити з підстав, зазначених в скарзі.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Скаргу фактично не визнав, вважав за можливе її розгляд без його участі і просив в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутністю прокурора з огляду на положення ст. 306 КПК України.

З`ясувавши думку сторін скарги, дослідивши матеріали скарги, а також надані та добуті докази, суд приходить до нижчевикладеного висновку з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Судом, згідно матеріалів скарги і наданих документів, встановлено, що дійсно слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000172 від 18 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5

07 серпня 2019 року представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 подав клопотання про проведення процесуальних (слідчих) дій. Клопотання вказаним прокурором було розглянуто, але задоволено лише частково. Заявник вважає вказане неправомірним і не законним, оскільки клопотання повинно було бути задоволеним повністю та просив зобов`язати вказаного прокурора провести певні конкретні слідчі дії (звернутися до суду з клопотанням про отримання тимчасового доступу до інформації мобільного зв`язку).

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вимогами ч. 1 ст. 303 КПК України, визначений вичерпний перелік рішень, дії чи без діяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні та осіб, яка мають право на їх оскарження:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Так, з наявних матеріалів встановлено, що у скарзі адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 не просить скасувати постанову прокурора про часткову відмову у задоволенні частини клопотання заявника, ставить питання про зобов`язання вчинити певні дії, але не вказує коли і в який спосіб.

Отже, вимоги скарги не узгоджуються з переліком рішень, дій чи бездіяльності, передбачених ч. 1 ст. 303 КПК України, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, оскільки останній не оскаржує бездіяльність щодо не розгляду клопотання, воно розглянуте і винесена постанова, а решта не є компетенцією слідчого судді та не входить до вичерпного переліку ч. 1 ст. 303 КПК України, що підлягають оскарженню, оскільки скаржник не незгодний з рішенням прокурора щодо відмови в задоволенні решти клопотання, тобто останній фактично оскаржує саме зазначене рішення прокурора, а не його бездіяльність щодо вирішення питання стосовно звернення до слідчого судді, також скаржник просить зобов`язати саме прокурора, а не слідчого вчинити певні дію (звернутися до суду), однак зазначене не є компетенцією слідчого судді та не входить до вичерпного переліку ч. 1 ст. 303 КПК України, що підлягають оскарженню, а тому суд приходить до висновку, що ця скарга не підлягає розгляду відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України.

Отже, з огляду на те, що заявником подано скаргу, вимоги якої не узгоджуються з переліком рішень, дій чи бездіяльності, передбачених ч. 1 ст. 303 КПК України, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги.

Всебічне дослідження обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю їх між собою дають об`єктивні підстави вважати, що скарга в такому вигляді не підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги наполягання заявника на вимогах скарги, оскільки вона спростовується вищенаведеним і ніякими об`єктивними належними документами чи доказами не підтверджується. При таких обставинах суд вважає скаргу не обґрунтованою та не підлягаючою задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 9, 26, 28, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Адвокату ОСОБА_3 в задоволенні скарги про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Слідчий суддя -