Ухвала
Іменем України

19 вересня 2019 р.

м. Київ
Провадження № 51-2973 зно 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 30 березня 2004 року щодо нього за нововиявленими обставинами,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами зазначеного судового рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2019 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 30 березня 2004 року щодо нього за нововиявленими обставинами залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 462 КПК України, та надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків скарги.
В попередній скарзі засудженому було вказано на те, що в поданій заяві не міститься обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК України, а також, що засуджений не зазначає у касаційній скарзі коли саме йому стало відомо про нововиявлену обставину на яку він посилається.

Ухвалою засудженому було роз`яснено, що згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, та обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.
Проте в попередній заяві не міститься обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК України.

У межах визначеного судом строку засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції з заявою, однак, як видно зі змісту, вказані в ухвалі суду про залишення заяви без руху недоліки не усунув. При цьому, за змістом повторної заяви засуджений знову висловлює незгоду зі своїм засудженням, посилається на допущені, на його думку, істотні порушення вимог КПК України при перегляді вироку апеляційного Львівської області від 14 листопада 2003 року Верховним Судом України і постановленні ухвали від 30 березня 2004 року, які не є підставами для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами.
Згідно з ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК України.
Таким чином, у наданий строк засуджений недоліки заяви не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України заяву потрібно повернути.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 заяву про перегляд ухвали Верховного Суду України від 30 березня 2004 року щодо нього за нововиявленими обставинами.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3