ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи 654/3845/19 Головуючий: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/819/596/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: скарга на ухвалу слідчого судді
про накладення арешту на майно
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2019 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

представника: адвоката ОСОБА_7

розглянувши відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001667 за апеляційною скаргою прокурора, на ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 17.10.2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И Л А:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001667 від 12.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ» 2121, державний номерний знак НОМЕР_1 , фактичним власником якого є ОСОБА_8 та передано на відповідальне зберігання власнику автомобіля ОСОБА_8 .

Свою ухвалу слідчий суддя мотивував тим, що враховуючи ч. 4 ст. 173 КПК України, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, заборона користування автомобілем може призвести до надмірного обтяження діяльності особи, а тому на таке майно має бути накладено арешт із забороною розпорядження, а сам транспортний засіб підлягає поверненню на збереження володільцю.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив, ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 17.10.2019 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою накласти арешт у виді заборони розпоряджатися та користуватися наступним майном: транспортним засобом «НИВА» «ВАЗ» 2121 білого кольору, д.р.н. « НОМЕР_1 », який згідно довідки про реєстрацію транспортного засобу, зареєстрований за ОСОБА_9 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_10 , а також причепу, на якому відсутні реєстраційні номери у середині якого виявлено колоди дерев сосни звичайної у кількості 10 штук, довжиною 120 см., різними діаметрами до завершення досудового розслідування.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про те, що ухвала суду в частині передачі транспортного засобу на зберігання ОСОБА_8 є

незаконною та необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та такою, що підлягає скасуванню.

Власник майна будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився. Клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, захисника, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, вивчивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешту майна, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно ст.131, ч.1 ст.170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Ст. 98 КПК України, передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 10 ст.170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Як вбачається з ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно наданих матеріалів, слідчим СВ Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення діянь, що за своїми ознаками підпадають під правову кваліфікацію злочину, визначеного ч. 1 ст. 246 КК України у кримінальному провадженні №0001667, відомості про яке внесені до ЄРДР від 12.10.2019 року.

Встановлено, що 11.10.2019 до чергової частини Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення від майстра лісу про те, що на території Новозбур`ївського лісництва, у кв. 15, вид. 2, виявлено гр. ОСОБА_8 , на автомобілі ВАЗ 2121, р/н НОМЕР_1 , з причепом, у якому знаходились колоди дерев "сосни" у кількості 10 шт.
В ході проведення огляду місця події від 11.10.2019 року на території Збур`ївського лісництва Голопристанського району Херсонської області, кв. 15, вид. 2., було виявлено 4 пеньки дерева «сосни звичайної» зі слідами свіжого спилу. Поряд з місцем порубки виявлено автомобіль «ВАЗ» моделі «2121» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » білого кольору, з причепом на якому відсутні реєстраційні номери та в середині якого виявлено колоди дерева «сосни» у кількості 10 штук, довжиною 120 см., діаметрами від 30 до 37 см.
Також під час огляду поряд з вказаним автомобілем з причепом, виявлено 5 колод дерева «сосни», розмірами, кожна колода 120 см., довжиною, діаметрами : 1 - 30 см., 2 37 см., 3, 4 26 см., 5 - 32 см.
В подальшому вищезазначене майно, відповідно до ст.100 КПК України вилучено і визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучене 11.10.2019 року, майно відповідає ст. 98 КПК України, може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що слідчим суддею залишено поза увагою покази свідка ОСОБА_11 щодо належності автомобіля на який накладено арешт ОСОБА_10 , а також протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_10 від 23.09.2016 року у іншому кримінальному провадженні, де останній пояснив, що автомобіль ВАЗ 2121 д.р.н. « НОМЕР_2 » належить йому особисто, спростовуються матеріалами кримінального провадження № 0001667 від 12.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, оскільки відповідно до наявного у матеріалах кримінального провадження свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 26.05.2007 року, власником вказаного автомобіля є ОСОБА_9 , (а.п. 19), а відповідно до свідоцтва про реєстрацію технічного засобу НОМЕР_3 від 17.02.1999 року, власником причепу є ОСОБА_12 (а.п. 17). Крім того, згідно ухвали слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 вересня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яким на той час володів ОСОБА_10 .

Доводи апеляційної скарги про те, що у вступній та резолютивній частині ухвали суду від 17.10.2019 року зазначено про те, що повний текст ухвали буде оголошено 21.10.2019 року, проте у зазначений день повний текст оскаржуваної ухвали судом не оголошувався, копія ухвали учасниками процесу не отримувалася, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вказане порушення норм процесуального права не є безумовною підставою для скасування рішення слідчого судді.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судці по доводам апеляційної скарги.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу прокурора, залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 17.10.2019 року, якою клопотання слідчого задоволено, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4