Справа № 308/8924/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах: ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000597, слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, лейтенанта поліції - ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах: ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000597: слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, лейтенант поліції - ОСОБА_5 .
Скарга вмотивована тим, що у провадженні слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, лейтенанта поліції- ОСОБА_5 перебувають матеріали кримінального провадження за №0000597 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.05.2019 року.
30.07.2019р. адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах підозрюваного гр. ОСОБА_4 , звернувся через канцелярію Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області з клопотанням до слідчого у вказаному вище кримінальному провадженні - ОСОБА_5 про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення (злочину), вказуючи, що 21.05.2019р. до чергової частини Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області надійшов рапорт оперуповноваженого УСР ГУНП в Закарпатській області про те, що працівниками УСР ГУ НП спільно з працівниками СВ Ужгородського РВП в Закарпатській області із залученням працівників роти тактико-оперативного реагування УПП в Закарпатській області в ході проведення профілактичних заходів з метою виявлення та вилучення з незаконного обігу зброї, боєприпасів та вибухівки, 21.05.2019р. під час проведення санкціонованого обшуку у рамках кримінального провадження за № 0000056 та реалізації оперативної інформації отриманої працівниками УСР ГУНП, транспортного засобу марки SKODA Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 . (далі- ОСОБА_4 ), який рухався по вул. Лавріщева в м. Ужгороді, де між будинками № 4 та № 6 був зупинений працівниками поліції, після чого в ході проведення обшуку вищевказаного транспортного засобу було виявлено та вилучено: 18 (вісімнадцять) прозорих поліетиленових пакунків всередині яких знаходиться суха речовина рослинного походження, схожа на наркотичну речовину «Марихуана» вагою близько 20 грам, скляна ємкість із порошкоподібною речовиною невідомого походження, які упаковано у спецпакети Національної поліції України, а даний ТЗ вилучено та поміщено на спецмайданчик Ужгородського РВП. Таким чином, в діях гр. ОСОБА_4 вбачалися ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Окрім того, 21.05.2019р. до чергової частини Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області що працівниками УСР ГУ НП спільно з працівниками СВ Ужгородського РВП в Закарпатській області із залученням працівників роти тактико-оперативного реагування УПП в Закарпатській області в ході проведення профілактичних заходів з метою виявлення та вилучення з незаконного обігу зброї, боєприпасів та вибухівки 21.05.2019р. під час проведення санкціонованого обшуку у рамках кримінального провадження за № 0000056 та реалізації оперативної інформації отриманої працівниками УСР ГУ НП, транспортного засобу марки SKODA Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 . (далі- ОСОБА_4 ), який рухався по вул. Лавріщева в м. Ужгороді, де між будинками № 4 та № 6 був зупинений працівниками поліції, після чого в ході проведення обшуку вищевказаного транспортного засобу було виявлено та вилучено: предмет ззовні схожий на холодну зброю, а саме штик-ніж. Таким чином, в діях гр. ОСОБА_4 вбачалися ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
За вказаними фактами 22.05.2019р. слідчим відділом Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, було розпочато досудове розслідування за № 0000597 від 22.05.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 263 КК України.
01.07.2019р. гр. ОСОБА_4 було оголошено повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.07.2019р. у справі № 308/7751/19 клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, лейтенанта поліції- ОСОБА_5 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури- ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні за № 0000597 про вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.05.2019 року задоволено частково та застосовано щодо гр. ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби, а саме з 23год. 00хв. по 07год. 00хв ранку. Водночас, покладено на підозрюваного гр. ОСОБА_4 такі обов`язки: -прибувати до слідчого, прокурора та суду на першу їхню вимогу; -не залишати місця постійного проживання- АДРЕСА_1 ., у період з 23год. 00хв. по 07год. 00хв. ранку без дозволу слідчого, прокурора або суду; -повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; -здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в в`їзд в Україну.
17.07.2019р. гр. ОСОБА_4 було оголошено повідомлення про зміну раніше оголошеної підозру з ч. 1 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 307 КК України.
Сторона захисту вважає, що органом досудового розслідування неправильно кваліфіковано дії гр. ОСОБА_4 .
За наслідками ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на думку захисника відсутні будь-які докази того, що гр. ОСОБА_4 з метою незаконного збагачення шляхом вчинення злочину пов`язаного з незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, усвідомлюючи те, що шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин є можливість швидко незаконно збагатитись, здійснив з метою збуту незаконне придбання в невстановлений точний час та місце особливо небезпечного наркотичного засобу. В матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що гр. ОСОБА_4 21.05.2019р. керуючи своїм вище вказаним транспортним засобом по вулиці Лавріщева в м. Ужгород здійснював незаконне зберігання саме з метою подальшого збуту особливо небезпечного наркотичного засобу. Матеріали кримінального провадження не містять в собі доказів того, що гр. ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, здійснив незаконне придбання (про це свідчить відсутність оперативної/контрольної закупки особою, на яку покладено контроль за вчиненням злочину) з метою збуту такого наркотичного засобу.
Однак, матеріали даного кримінального провадження чітко та беззаперечно місять в собі докази того, що в діях гр. ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.
У зв`язку із відсутністю у матеріалах кримінального провадження прямих, достатніх та належних доказів, які б окремо або у своїй сукупності підтверджували факт скоєння гр. ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, наявністю доказів, які доводять його причетність тільки до зберігання наркотичного засобу, а також наявністю у сторони захисту зауважень щодо порядку отримання доказів, у зв`язку з чим деякі із них у судовому порядку мають бути визнані недопустимими, вважаю, що склад в діях підзахисного такого кримінального правопорушення не доведений. Проте, наявні ознаки і склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Адвокат вказує, що його вимоги є законними, оскільки дане питання регулюється ст. ст. 220, 221 КПК України.
В скарзі вказано, що на підставі договору про надання правової допомоги на здійснення захисту інтересів підозрюваного ОСОБА_4 , керуючись п. 14 ч. 1 ст. 42, ч. 5-6 ст. 46, ч. 2 ст. 221, 279 КПК України та у зв`язку із наданням правової допомоги підозрюваному ОСОБА_4 в рамках вищевказаного кримінального провадження та подальшого уникнення можливого порушення прав останнього, в порядку ст. ст. 42, 45, 46, 47 КПК України, клопотав змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України. Відповідь на дане клопотання сторони захисту надати наручно у строк, встановлений ст. 220 КПК України.
Так, на день звернення до суду із даною скаргою відповідей від слідчого, у формі постанов про задоволення або відмову, на це клопотання стороні захисту не надходило.
Водночас, як вказано у скарзі, 31.07.2019р. слідчий вручив захиснику гр. ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_3 письмове повідомлення № б/н від 31.07.2019р. в якому вказано, що вище згадуване клопотання сторони захисту вхідний № 3004 від 30.07.2019р. у кримінальному провадженні № 0000597 від 22.05.2019р., яке надійшло до СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, враховуючи те, що по даному кримінальному провадженню виконанні всі необхідні слідчі дії, вина гр. ОСОБА_4 , у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України доведена, а зібрані під час досудового розслідування докази для складання обвинувального акту по кримінальному провадженні є достатніми, відповідно до вимог ст. 290 КПК України залишене без розгляду.
З огляду на вказане вище, у зв`язку із наданням правової допомоги підозрюваному гр. ОСОБА_4 в рамках вищевказаного кримінального провадження з метою здійснення належного представлення інтересів гр. ОСОБА_4 та подальшого уникнення можливого порушення прав останнього, в порядку ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України просить зобов`язати слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, лейтенанта поліції- ОСОБА_5 розглянути в порядку ст. 220 КПК України клопотання (вхідний № 3004 від 30.07.2019р.) про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення (злочину) від 30.07.2019р. адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах підозрюваного гр. ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000597 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.05.2019р.
Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду скарги належним чином, подав клопотання про розгляд скарги за його відсутності.
Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, про причини неявки не повідомляв, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
За змістом ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначено главою 26 Кримінального процесуального кодексу України, параграф №1, ст.ст. 303 - 308. Так, ч.1 ст.303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.
Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України № 1402-VIII є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування.
Вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, наведено в частині першій статті 303 КПК України. Зокрема, предметом такого оскарження є бездіяльність слідчого, прокурора у формі нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення прокурора про закриття кримінального провадження.
Частина друга зазначеної статті встановлює заборону розгляду під час досудового розслідування скарг на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора. Такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 зазначеного Кодексу.
Зі змісту скарги вбачається, що адвокатом підозрюваного ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , подано клопотання у кримінальному провадженні № 0000597, в якому він просив: змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України, та відповідь на дане клопотання сторони захисту надати у строк, встановлений ст. 220 КПК України.
Разом із тим, 31.07.2019р. слідчим надано захиснику гр. ОСОБА_4 -адвокату ОСОБА_3 письмове повідомлення № б/н від 31.07.2019р., з якого вбачається, що вище згадуване клопотання сторони захисту вхідний № 3004 від 30.07.2019р. у кримінальному провадженні № 0000597 від 22.05.2019р., яке надійшло до СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, залишено без розгляду. Мотивуючи його тим, що по даному кримінальному провадженню виконанні всі необхідні слідчі дії, вина гр. ОСОБА_4 , у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України доведена, а зібрані під час досудового розслідування докази для складання обвинувального акту по кримінальному провадженні є достатніми, відповідно до вимог ст. 290 КПК України.
При цьому, у цьому разі бездіяльність як предмет судового оскарження має місце тоді, коли в установлений статтею 220 КПК України термін слідчий, прокурор не виконує дій, визначених цією статтею як обов`язкові, - не повідомляє особу, яка заявила клопотання, про результати його розгляду та/або не приймає жодного з альтернативно можливих рішень - не задовольняє клопотання і не виносить мотивованої письмової постанови про відмову у його задоволенні.
У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
У п. 134 Рішення ЄСПЛ «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.
У цьому випадку, як убачається з матеріалів провадження суб`єктом оскарження було отримано клопотання особи, яка подала скаргу, однак, на цей час, у особи, що подала скаргу відомості про результати розгляду зазначеного клопотання суб`єктом оскарження відсутні.
Суб`єкт оскарження будучи вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, правом на надання письмових заперечень до суду, з зазначенням належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 84-86 КПК України, які б в той чи інший спосіб спростовували або ж підтверджували доводи особи, що подала скаргу, не скористався.
За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню шляхом зобов`язання вчинити дію за клопотанням згідно ст. 220 КПК України, так як такий спосіб захисту порушених прав є єдино ефективним засобом юридичного захисту в національному органі у світлі норм ст. 307 даного Кодексу.
При цьому, слідчий суддя відмічає, що процесуальна самостійність слідчого і його свобода нарівні з протилежною стороною у відстоюванні тієї чи іншої правової позиції є чинниками справедливого балансу прав та законних інтересів усіх учасників процесу, а також інших осіб, держави й суспільства.
Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України № 1402-VIII є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування.
Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Але, зазначена норма не передбачає оскарження абстрактної бездіяльності, яка призводить до «неналежного досудового розслідування».
У цій ситуації, бездіяльність вказана особою, яка подала скаргу щодо ненадання правової оцінки клопотанню зміни правової кваліфікації дій підозрюваного. При цьому, щодо рішення суб`єкта оскарження від 31.07.2019р., то за наслідками судового розгляду слідчий суддя відмічає, що даний лист в частині «залишення без розгляду клопотання» не відповідає вимогам ст. 110 КПК, так як, не містить у собі саме з цього питання зміст обставин, а саме чіткого переліку процесуальних дій, які пропонував заявник та мотивів чому кожна з таких дій є не доречною.
У розумінні статті 303 КПК України нездійснення процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк, може вважатися бездіяльністю й оскаржуватися до суду лише у випадках, коли законний обов`язок службової особи щодо їх вчинення є безальтернативним і не передбачає дискреції як можливості вибору одного з кількох варіантів правомірної поведінки.
Порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування врегульовано статтею 220 КПК України. Відповідно до цієї статті клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Частина перша статті 220 із змінами, внесеними згідно із Законами № 314-VII від 23.05.2013, № 2548-VIII від 18.09.2018Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
При цьому, у цьому разі бездіяльність як предмет судового оскарження має місце тоді, коли в установлений статтею 220 КПК України термін слідчий, прокурор не виконує дій, визначених цією статтею як обов`язкові, - не повідомляє особу, яка заявила клопотання, про результати його розгляду та/або не приймає жодного з альтернативно можливих рішень - не задовольняє клопотання і не виносить мотивованої письмової постанови про відмову у його задоволенні
Дані про розгляд звернення адвоката, на час розгляду скарги слідчим суддю, в процесуальному порядку передбаченому кримінальним процесуальним законом не встановлені.
Тим самим, є дійсним факт бездіяльності щодо строків розгляду клопотання регламентованих ст. 220 КПК, відповідно скарга з даного питання підлягає задоволенню шляхом зобов`язання вчинити суб`єкт оскарження дію.
За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку звернення (скаргу) адвоката ОСОБА_3 задовольнити з передумов відображених в цьому судовому рішенні.
Керуючись ст.ст. 220, 303, 369 КПК України слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах: ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000597, слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, лейтенанта поліції - ОСОБА_5 задовольнити.
Зобов`язати слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000597, вчинити одну з дій передбачених ст. 220 КПК України (клопотання задовольнити або відмовити у його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови) за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах: ОСОБА_4 від 30.07.2019 року в строки визначені ст. 220 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
місьрайонного суду ОСОБА_1