Справа № 461/3157/18
Провадження № 1-р/461/15/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2019 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Львівську область прокуратури Львівської області ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, в якій просить роз`яснити, як необхідно виконати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 01.02.2019 р. про зобов`язання прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , а в разі його відсутності іншого прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000076 від 02.03.2018 виконати процесуальну дію - залучити ОСОБА_5 в якості потерпілої у вказаному кримінальному провадженні та вручити їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої, в разі відсутності в органу досудового розслідування належно підтверджених, об`єктивних даних щодо спричинення ОСОБА_5 будь-якої шкоди вищевказаним кримінальним правопорушенням. Посилався на апеляційне та касаційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2019 р. В заяві прокурор зазначив, що «приймаючи рішення про зобов`язання прокурора вчинити конкретну процесуальну дію, а саме визнати ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні №0000076 від 02.03.2018, слідчий суддя явно вийшов за межі своєї компетенції та перейняв на себе невластиву та непередбачену КПК України функцію органу досудового розслідування». Посилався на узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.01.2017 р. «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», з якого випливає, що в разі постановлення слідчим суддею рішення про зобов`язання слідчого чи прокурора визнати скаржника потерпілим, таке рішення не враховує положень кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим. Тому вважає, що Галицьким районним судом м. Львова при постановленні ухвали від 01.02.2019 р. не забезпечено принцип юридичної визначеності, оскільки не зрозуміло, яким чином підлягає виконанню ухвала суду, винесення якої не передбачене нормами КПК України. Керуючись ст. 36, 380 КПК України, прокурор просить заяву задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у роз`ясенні судового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

В резолютивній часті ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2019 р. зазначено: «зобов`язати прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , а в разі його відсутності іншого прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000076 виконати процесуальну дію - залучити ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000076 та вручити ОСОБА_5 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого». Саме це і є процесуальним рішенням по суті заяви. Воно викладено у формі, яка є достатньо зрозумілою для пересічної людини, яка розуміє українську мову. Є зрозумілим значення слів «виконати процесуальну дію - залучити ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000076 та вручити ОСОБА_5 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого». В цих словах немає жодного іншого прихованого чи подвійного змісту, труднощів в сприйнятті цих слів, ці слова не є специфічними юридичними чи іншими важкозрозумілими термінами і їх неможливо зрозуміти будь-яким іншим чином.

Ст.380 КПК України передбачено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Тобто, зі змісту ст. 380 КПК України вбачається, що роз`ясненню підлягає прийняте по суті рішення.

Прокурор у поданій заяві зазначає про те, що «суддя явно вийшов за межі своєї компетенції та перейняв на себе невластиву та не передбачену КПК України функцію досудового розслідування».

Тобто, з заяви прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_3 вбачається не незрозумілість цього рішення, а незгода з мотивуванням прийнятої ухвали. Мотивувальна частина рішення є повністю зрозумілою, чітко викладеною, з посиланням на нормативні (в тому числі міжнародні) акти та практику відповідних судів, в ній немає жодного іншого прихованого чи подвійного змісту, труднощів в сприйнятті, тощо.

Відтак, відсутні правові підстави длязадоволення заяви ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення.
Крім того, слідчий суддя враховує наступне. Прокурор у вказаній заяві в останньому абзаці мотивувальної частини зазначив, що «Галицьким районним судом м. Львова при постановленні ухвали від 01.02.2019 р. не забезпечено принцип юридичної визначеності, оскільки не зрозуміло яким чином підлягає виконанню ухвала суду, винесення якої не передбачене нормами КПК України».

Тобто, з суті заяви прокурора випливає, що він розуміє суть винесеного слідчим суддею процесуального рішення, але просить роз`яснити порядок та спосіб виконання ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги.
Розділом VIII КПК України врегульовано питання, що стосуються виконання судових рішень. Зокрема, цим розділом передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (п. 14. ч. 1 ст. 537 КПК України).
Роз`яснення виконання ухвали слідчого судді розділом VIII КПК України не передбачено.
Ч. 5 ст. 534 КПК України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 3 КПК України судом першої інстанції є районний, районний у місті, міський та міськрайонний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження.
Ухвала від 27.11.2018 року, порядок та спосіб виконання якої слідчий просить роз`яснити, прийнята слідчим суддею на стадії досудового розслідування, а не судом першої інстанції в розумінні п. 22 ч. 1 ст. 3 КПК України.
До компетенції слідчого судді не входить роз`яснення порядку та способу виконання ухвали слідчого судді, винесених у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.
Слідчий суддя відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

До компетенції слідчого судді діючим кримінально-процесуальним законодавством віднесено розгляд наступних питань:
1) про відводи на досудовому слідстві (стаття 81);
2) щодо речових доказів громіздких чи таких, що швидко псуються (стаття 100);
3) поновлення або відмови у поновленні процесуального строку (стаття 117);
4) про здійснення приводу на досудовому слідстві (стаття 140);
5) про накладення грошового стягнення та його скасування (статті 144-147);
6) про тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом, продовження його строку чи відмова у цьому (статті 150-153);
7) про відсторонення від посади на певний строк, продовження його строку чи відмова у цьому (статті 154-158);
8) про тимчасовий доступ до речей і документів (стаття 163);
9) про припинення тимчасового вилучення майна (стаття 169):
10) про арешт на майно, його скасування (стаття 170-174);
11) про обрання запобіжних заходів, зміна їх виду чи продовження строків (особисте зобов`язання стаття 179; особиста порука стаття 180; застава стаття 182; домашній арешт 181; тримання під вартою -183);
12) про надання дозволу на затримання з метою приводу (стаття 187-190);
13) про застосування електронних засобів контролю (стаття 195);
14) про затримання (стаття 207);
15) про допит осіб, впізнання осіб чи речей на досудовому слідстві у режимі відеоконференції при трансляції з іншого приміщення (дистанційне досудове розслідування) (стаття 232);
16) про проникнення до житла чи іншого володіння особи (стаття 233), проведення обшуку (стаття 234);
17) про проведення слідчого експерименту (стаття 240);
18) про доручення про проведення експертизи (стаття 242), залучення експерта (стаття 243); надання дозволу на отримання біологічних зразків для експертизи (стаття 245);
19) про негласні слідчі (розшукові) дії (стаття 247), використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій (стаття 257);
20) про надання дозволу на втручання у приватне спілкування (стаття 258), аудіо-, відеоконтроль особи (стаття 260), накладення арешту на кореспонденцію (стаття 261), огляд і виїмка кореспонденції (стаття 262), зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (стаття 263), зняття інформації з електронних інформаційних систем (стаття 264);
21) про надання дозволу на обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи (стаття 267);
22) про установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу (стаття 268);
23) про спостереження за особою, річчю або місцем (стаття 269);
24) про аудіо-, відеоконтроль місця (стаття 270);
25) про надання дозволу на тимчасове обмеження конституційних прав особи при проведенні контролю за вчиненням злочину (стаття 271);
26) про надання дозволу на негласне отримання зразків для порівняльного дослідження (стаття 274),
27) про призначення експертизи (ст. 244).
До компетенції слідчого судді входить розгляд скарг на постанови слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій (стаття 93), на постанови прокурора або слідчого про зупинення досудового слідства (стаття 280),на дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового слідства (стаття 306), на рішення про екстрадицію (стаття 591).
Слідчий суддя може також вирішувати питання:
1) щодо встановлення строків для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження (стаття 290);
2) щодо поміщення особи у приймальник-розподільник для дітей або відмова у такому поміщенні, продовження строків чи відмова у цьому (стаття 499);
3) про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмова у цьому (стаття 509);
4) щодо присутності слідчого судді при допиті за запитом компетентного органу іноземної держави шляхом проведення відео- або телефонної конференції (стаття 567);
5) про тимчасовий та екстрадиційний арешт (статті 583-584);
6) про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави (стаття 585);
7) про затвердження згоди особи на видачу з України в спрощеному порядку (стаття 588);
8) про застосування запобіжного заходу для вирішення питання про виконання вироку суду іноземної держави (стаття 602).
Слідчий суддя також повинен виконувати загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини.
Ч.3 ст. 26 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Кримінально-процесуальним законодавством не передбачено компетенції слідчого судді щодо роз`яснення порядку та способу виконання ухвали слідчого судді, винесених у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, а також процедури та умови його прийняття, повноважень слідчого судді щодо розгляду таких клопотань та ухвалення рішення за результатами їх розгляду.
На стадії досудового розслідування, як указують приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, контроль за дотриманням прав, свобод та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень, який вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, як наголошується ч. 3 ст. 26 КПК України.
За правилами ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Відтак, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .
В ст. 309 КПК України зазначений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Ухвала про роз`яснення судового рішення до цього переліку не віднесена.

На підставі викладеного, керуючись ст. 380 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1