Справа № 296/9128/19
УХВАЛА
Іменем України

16 вересня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 про зміну раніше обраного запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України та громадянина держави Ізраїль, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить змінити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладенням на нього процесуальних обов`язків.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказала, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000046 від 12.03.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 149 КК України.

Так, досудовим розслідуванням установлено, що весною 2002 року ОСОБА_6 , переслідуючи корисливі мотиви, створив організовану злочинну групу, до складу якої в різний час увійшло 6 членів, які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для готування та вчинення злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи і разом в період з червня 2002 року по 11 лютого 2004 року в м. Житомирі неодноразово вчиняли торгівлю людьми, а саме здійснювали незаконні угоди, об`єктом якої є людина, а так само вербування, переміщення, передачу та одержання людини, вчинені з метою сексуальної експлуатації, з використанням обману та уразливого стану потерпілого.

Всього ОСОБА_6 , діючи у складі організованої злочинної групи з ОСОБА_7 та невстановленими слідством особами на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також за попередньою змовою з ОСОБА_12 , у період часу з червня 2002 року по 11 лютого 2004 року, вчинили торгівлю людьми, а саме здійснювали незаконні угоди, об`єктами у яких виступила людина, зокрема щодо потерпілих: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .

Установлено, що 24.05.2004 року із кримінальної справи № 04/070218 виділено в окреме провадження кримінальну справу № 04/071333, порушену за ч. 3 ст. 149 КК України відносно ОСОБА_6 .

Кримінальна справа № 04/070218 порушена 28.01.2004 року по факту оплатної передачі невстановленими слідством особами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 і інших осіб з метою сексуальної експлуатації, пов`язаної із законним переміщенням потерпілих через державний кордон України за їхньою згодою, за ознакою злочину, передбаченого ст. 149 ч. 3 КК України.

Так, 27.03.2004 року порушено кримінальну справу проти ОСОБА_7 за ст. 15 ч.2, 149 ч. 2 КК України.

В подальшому, 22.04.2004 порушено кримінальну справу проти ОСОБА_12 , 1970 р.н., за ст. 15 ч.2, 149 ч. 2 КК України.

Проти ОСОБА_6 21.05.2004 року порушено кримінальну справу за ст.ст. 15 ч.3, ст. 149 ч.3, 149 ч. 3 КК України та оголошено його у розшук. В цей же день винесено постанову про притягнення у якості обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні ним злочинів, передбачених ст. 149 ч. 3 КК України, та обрано йому міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд.

До Корольовського районного суду Житомирської області 11.10.2004 року направлено подання про отримання дозволу на затримання обвинуваченого ( ОСОБА_6 ) та доставку його в суд під вартою.

Суддею Корольовського районного суду 11.10.2004 надано дозвіл слідчому на затримання підозрюваного ОСОБА_6 та доставлення його до суду під вартою.

Постановою від 21 травня 2004 року старшим слідчим СУ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_26 обвинуваченого ОСОБА_6 , оголошено в розшук.

Надалі, ОСОБА_6 30.11.2005 оголошений у міжнародний розшук.

СУ УМВС України в Житомирській області 13.12.2005 року винесено клопотання про видачу особи в зв`язку із кримінальним переслідуванням ОСОБА_6 до правоохоронних органів Ізраїлю.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження №0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 149 КК України, внесено 12.03.2013 року.

Повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, що виразилися в скоєнні оплатної передачі потерпілих, поєднаної з законним переміщенням їх через державний кордон України, для оплатної передачі іншій особі з метою сексуальної експлуатації, вчиненими повторно, щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, у складі організованої злочинної групи, складено 18.03.2013р.

Того ж дня (18.03.2013), винесено постанову слідчим про зупинення досудового розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01.12.2015 відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За наявними останніми даними, НЦБ Інтерполу в Ізраїлі, 09.08.2017 встановлено місцезнаходження ОСОБА_6 на території вказаної країни.

Так, 16.09.2019 о 09 год. 05 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01.12.2015 та на виконання п. 6 ст. 193 КПК України, затримано ОСОБА_6 та за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру від 18.03.2013р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років у разі вчинення тяжкого злочину та 15 років у разі вчинення особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Частиною другою ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

На даний час, визначений ст. 49 КК України, загальний 15 річний строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів сплинув, що є наслідком для вирішення питання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття провадження.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Посилаючись на приписи ст.200 КК України та зважаючи на всі обставини кримінального провадження, а саме сплив строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, враховуючи особу підозрюваного, слідчий просить змінити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладенням на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник та підозрюваний не заперечували щодо задоволення клопотання про зміну обраного запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (ч.2 ст.131 КПК України).

Приписами ч.3 ст.132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, при вирішенні питання застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зокрема, має врахувати мету такого заходу.

Згідно змісту клопотання сплив строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, а тому враховуючи особу підозрюваного, слідчий просить змінити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладенням на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням зазначеного, незрозумілою є мета даного запобіжного заходу, оскільки на даний момент вирішується питання про закриття кримінального провадження.

Також, слідчий суддя не вбачає потреби досудового розслідування на етапі вирішення питання про закриття кримінального провадження, які б виправдовували такий ступінь втручання у права і свободи особи внаслідок застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Не вказано про такі потреби досудового розслідування у застосуванні запобіжного заходу і слідчим у клопотанні.

Додатково слід відмітити про відсутність посилання у клопотанні на будь які ризики, визначені ст.177 КПК України та неможливість їх запобігання а також обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя приходить до переконання, що покладення на особу обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, після закінчення строків давності, визначених ст.49 КК України, та відсутності в тому потреби органу досудового розслідування, є порушенням ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому в задоволенні клопотання слідчої слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176- 179, 184, 193, 194,376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 про зміну раніше обраного запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1