Справа № 167/1493/19
Провадження № 1-кс/161/9112/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Рожищенського районного суду Волинської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000058 від 08 вересня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 286 КК України (справа № 167/1493/19, провадження 1-кп/161/114/19),

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2019 року з Волинського апеляційного суду до Луцького міськрайонного суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Рожищенського районного суду Волинської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000058 від 08 вересня 2019 року про його обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 286 КК України (справа № 167/1493/19, провадження 1-кп/161/114/19), оскільки він знайомий із потерпілим у провадженні ОСОБА_7 , а тому на підставі ст.75 КПК України суддя підлягає відводу, оскільки існують інші обставини, що викликають обґрунтований сумнів в його неупередженості.

Заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану заяву та просили її задовольнити, доповнивши, що суддя ОСОБА_4 , на думку обвинуваченого раніше незаконно його засуджував, прокурора, який просив відмовити у задоволенні заяви, мотивуючи її безпідставністю, оглянувши та дослідивши матеріали заяви про відвід та долучені до неї документи, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Вимогами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з цим, п. 66 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Мироненко і Мартиненко проти України" вказано, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У відповідності до вимог п. 70 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Згідно до вимог п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом судді України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат справи.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2019 року до Рожищенського районного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт з додатками про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 286 КК України, яка в порядку автоматизованої системи документообігу на підставі ст. 35 КПК України передана для розгляду судді Рожищенського районного суду Волинської області ОСОБА_4 .

Обвинувачений стверджує, що суддя ОСОБА_4 особисто зацікавлений у розгляді судового провадження, оскільки він знайомий із потерпілим ОСОБА_7 , а також те, що той відносно нього незаконно постановляв вирок про його засудження.

Однак, з вказаними доводами обвинуваченого не можна погодиться, оскільки останнім не наведено жодних конкретних підстав, які б свідчили про явну упередженість судді ОСОБА_4 при розгляді судового провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 286 КК України, до того ж відсутні будь - які інші обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, в тому числі і інші сумніви у неупередженості судді.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обвинуваченим не наведено будь-яких обґрунтованих підстав, що виключають можливість участі судді по розгляду даного кримінального провадження, що передбачені ст. 75 КПК України, тому в заяві про відвід судді слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Рожищенського районного суду Волинської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000058 від 08 вересня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.289, ч. 2 ст. 286 КК України (справа № 167/1493/19, провадження 1-кп/161/114/19) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1