У Х В А Л А
13.09.2019 Справа №607/14002/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001135 від 11 квітня 2019 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Узбекистан, узбека, громадянина Республіки Узбекистан, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою, АДРЕСА_1 , котрий проживає по АДРЕСА_2 , не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, ч.4 ст. 358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України надійшов до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 10 червня 2019 року.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що обвинувальний акт слід призначити до судового розгляду, з чим погодились інші учасники. Також прокурор повідомила, що під час досудового розслідування перекладач не залучався.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 продемонстрував недостатній рівень володіння українською мовою для того, щоб усвідомлювати про що йдеться в засіданні, повідомив, що не вміє читати українською мовою, з огляду на що, судом було прийнято рішення про залучення до участі в провадженні перекладача ОСОБА_8 .

Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001135 від 11 квітня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше, але вказані вимоги КПК України не виконані належним чином.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001135 від 11 квітня 2019 року обвинувачення ОСОБА_9 сформульовано наступним чином:

«Досудовим розслідуванням встановлено, що при невстановлених обставинах та часі у 2018 році в ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на використання завідомо підробленого документа з метою отримання реєстрації для продовження підстав перебування в м. Тернополі та продовження підстав перебування на території України.

Реалізуючи свій злочинний намір при невстановлених обставинах та часі у 2018 році ОСОБА_7 , маючи посвідку на тимчасове місце проживання в Україні, видану на його ім`я для продовження перебування на території України, подав вказаний документ спеціалісту Управління державної реєстрації відділу реєстрації проживання особи із попередньо затертими (скритими) штампами: Тернопільська міська рада «Знято з реєстрації місце проживання» 11.07.2018 року, що розміщено було на сторінці 5, а також «Місце проживання зареєстроване за адресою» Тернопільська міська рада Управління державної реєстрації відділу реєстрації проживання особи за адресою: АДРЕСА_3 нопіль, що розміщено на сторінці № 6 вказаного документу. Вказані затерті (скриті) штампами без спеціального обладнання цей спеціаліст не міг побачити та відповідно поставив відмітку про місце реєстрації за фактичною адресою проживання.

В подальшому, громадянин ОСОБА_7 використовував свою посвідку на тимчасове проживання для можливості перебування на території України, завідомо знаючи про те, що раніше отримані ним штампи про місце реєстрації не нанесені державним органом у визначеному чинним законодавством порядку.

Таким чином ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України - використанні завідомо підробленого документа».

У обвинуваченні ОСОБА_3 не вказано за яких обставин, коли, в якому місці він використовував завідомо неправдивий офіційний документ, тобто фактично не вказано місце вчинення злочину, що ставить під сумнів належну юрисдикцію суду, на розгляд якого направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001135, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

При цьому, в обвинувальному акті, жодним чином не зазначено, що встановити місце вчинення кримінального правопорушення неможливо, що б надавало суду у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, право здійснювати розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до п.6 ч.2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

За таких обставин, з метою недопущення істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що передбачені п.6 ч.2 ст.412 КПК України, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню для встановлення місця вчинення ОСОБА_3 злочину та зазначення даної обставини у обвинуваченні останнього.

Окрім того, відповідно до п. «е» ч.3 ст. 6 ЄКПЛ кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право , якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 не розуміє української мови в достатній мірі, для того, щоб усвідомлювати про що йдеться в кримінальному провадженні.

Отже, перекладач обвинуваченому повинен був бути забезпечений на стадії досудового розслідування, чого зроблено не було, що саме по собі є безумовною окремою підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

З огляду на наведене, обвинувальний акт підлягає поверненню також для залучення ОСОБА_9 перекладача на стадії досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.314, 315, 316 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001135 від 11 квітня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.4 ст. 358 КК України, повернути прокурору Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1