У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2019 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

слідчого СВ Лохвицького

ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3

третьої особи - власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця Полтавської області клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000674 від 29.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Лохвицького відділу поліції Головного управління Національної Поліції в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим начальником Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000674 від 29.11.2019 року за ознаками ч. 1 ст. 246 КК України.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити клопотання про арешт майна.
Третя особа - власника майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що згідно накладної № 246 від 29.11.2019 року випущено особисто ним як ФОП ОСОБА_6 через транспортний засіб "ЗІЛ-130" д.н.з. НОМЕР_1 на брус в кількості 196 штук, з пилорами на склад в м. Ромни, Сумської області. Зазначив, що він як власник даного майна вважає, що порушуються його права, оскільки він сплачує податки та в нього укладені договора, за невиконання яких він понесе збитки. Просить суд відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши слідчого, третю особу, дослідивши додані до клопотання матеріали приходжу до наступного.
З матеріалів клопотання вбачається, що 29.11.2019 року у с. Млини Лохвицького району Полтавської області працівниками поліції Лохвицького ВП зупинено вантажний автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , який перевозив деревину зовні схожою на деревину твердої породи «дуб» у брусах, без відповідних документів.

При виїзді на місце пригоди було виявлено вантажний автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , в кузові якого знаходиться деревина у вигляді брусів прямокутної форми, кількість яких згідно накладної №246 від 29.11.2019 становить 196 шт., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , накладна №246 від 29.11.2019.

29.11.2019 року вантажний автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , в кузові якого знаходиться деревина у вигляді брусів прямокутної форми, кількість яких згідно накладної №246 від 29.11.2019 становить 196 шт., деревину в вигляді брусів в кількості 196 шт., яка знаходиться у кузові вантажного автомобіля марки «ЗИЛ-ММЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , накладну №246 від 29.11.2019 визнано речовими доказами. 29.11.2019 року вантажний автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , в кузові якого знаходиться деревина у вигляді брусів прямокутної форми, кількість яких згідно накладної №246 від 29.11.2019 становить 196 шт., деревину в вигляді брусів в кількості 196 шт., яка знаходиться у кузові вантажного автомобіля марки «ЗИЛ-ММЗ» д.н.з. НОМЕР_1 поміщено на територію Лохвицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області по вул. Гоголя,19, м. Лохвиця Полтавської області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , накладну №246 від 29.11.2019 залишено у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчудження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання встановлено, що є всі підстави вважати, що деякі вилучені речі можуть бути предметом злочинного посягання, нести на собі його сліди, тому можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту лише частини зазначеного вище майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу, з урахуванням того, що буде мати доказове значення в даному провадженні, яке розслідується за ст. 246 ч.1 КК України.

За таких обставин, клопотання підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів клопотання видно, що наявні достатні та обґрунтовані підстави у тимчасовому позбавлені права на відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим 29.11.2019 року, а саме деревину в вигляді брусів в кількості 196 шт. та накладну №246 від 29.11.2019, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, для збереження речових доказів, слідової інформації, проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину, приховування, пошкодження, псування, знищення, речових доказів, з метою з`ясування походження даної деревини, для встановлення всіх обставин вчиненого злочину та в подальшому для забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів, є потреба накладення арешту на майно.

Поряд з цим, слідчим не доведено що саме вантажний автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, в судовому заcідання було лише формально наголошено на тому, що вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому, підстави для накладення арешту відсутні.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Керуючись ст. ст. 170-175, 532 КПК України, слідчий суддя ,-

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000674 від 29.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на деревину в вигляді брусів в кількості 196 шт., яка знаходиться у кузові вантажного автомобіля марки «ЗИЛ-ММЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , які будуть зберігатися на території Лохвицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області по вул. Гоголя,19, м. Лохвиця Полтавської області та накладну №246 від 29.11.2019, яка буде зберігатися у матеріалах кримінального провадження №0000674 від 29.11.2019 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В частині клопотання про накладання арешту на майно, а саме на вантажний автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1