Справа № 351/2191/19
Провадження № 1-кп/351/153/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, вдівця, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02 липня 2019 року у вечірній час ОСОБА_4 перебував разом із ОСОБА_7 на літньому майданчику магазину-кафе «Снятинське ССТ», по вул. Грушевського, 90, в с. Задубрівці Снятинського району, де вони спільно розпивали спиртні напої.
Пізніше цього ж дня, близько 21 год. між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виникла суперечка, під час якої кожен намагався довести свою фізичну підготовку у реагуванні на небезпеку, що загрожує життю, зокрема у майстерності відбиття ударів ножем. В ході суперечки ОСОБА_7 з метою доведення своєї правоти зайшов в приміщення магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де з барної стійки взяв кухонний ніж, та повернувшись на літній майданчик, передав його ОСОБА_4 , провокуючи останнього на спробу нанесення йому ножового удару. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, діючи умисно, з усієї сили, наніс один удар ножем в живіт останнього.

В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення передньої поверхні живота, тонкого кишківника, черевної аорти, які утворились від дії колючо-ріжучого предмету, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення, внаслідок чого розвинулась внутрішня кровотеча, яка призвела до настання смерті ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю, зазначив, що 02 липня 2019 року у вечірній час він перебував разом із ОСОБА_7 на літньому майданчику магазину-кафе «Снятинське ССТ», в с. Задубрівці, де вони спільно розпивали спиртні напої, в якийсь момент у них виникла суперечка, під час якої кожен намагався довести свою фізичну підготовку у реагуванні на небезпеку, що загрожує життю, зокрема у майстерності відбиття ударів ножем, при цьому ОСОБА_7 зайшов в приміщення магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де з барної стійки взяв кухонний ніж, та повернувшись на літній майданчик, передав його ОСОБА_4 , провокуючи останнього на спробу нанесення йому ножового удару, якого, за його словами, він зможе уникнути, ОСОБА_4 у цей час перебуваючи під впливом випитих алкогольних напоїв та у стані азарту, не усвідомлюючи того, що ОСОБА_7 не ухилиться від удару, не думаючи про те, що його дії можуть призвести до настільки важких наслідків, а саме до смерті ОСОБА_7 , наніс йому удар ножем у живіт. Після чого усвідомивши свої дій, зрозумівши, до яких наслідків вони призвели, зрозумівши їх непоправність, ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, просив вибачення у родичів померлого, дуже шкодує, що так сталося, зазначив, що умислу на позбавлення життя ОСОБА_7 він не мав, просив суворо його не карати. Також вказав, що зі змістом ч.3 ст.349 КПК України ознайомлений та погоджується на скорочений розгляд справи.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні просив суд врахувати те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, просив вибачення у родичів померлого, шкодує, що так сталося, не мав умислу на позбавлення життя ОСОБА_7 , активно сприяв розкриттю злочину та призначити обвинуваченому покарання нижче, нижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.121 КК України, вказав, що згідний на скорочений розгляд справи.

Потерпіла у судовому засіданні зазначила, що образи на обвинуваченого не має, розуміє, що все сталося випадково і умислу у ОСОБА_4 на позбавлення життя її чоловіка не було, просила суд суворо обвинуваченого не карати, призначивши покарання нижче, нижчої межі, передбаченої законом, також вказала, що зі змістом ч.3 ст.349 КПК України ознайомлена та погоджується на скорочений розгляд справи.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особу.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст.121 ч.2 КК України, оскільки ОСОБА_4 , своїми умисними діями спричинив ОСОБА_7 умисні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 є визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Вивченням особи обвинуваченого, встановлено що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину, згідно Характеристики Задубрівської сільської ради, наданої з місця проживання обвинуваченого, ОСОБА_8 проживає разом із сином, заробляє на роботах за межами населеного пункту, спокійний, врівноважений, розсудливий, підтримує хороші стосунки із сусідами, скарг на його поведінку не надходило, до адміністративної відповідальності не притягався, згідно з довідками поліклінічного відділення Снятинської ЦРЛ ОСОБА_4 на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, пов`язаним із посяганням на здоров`я та життя особи, що за Конституцією України визнається найвищою соціальною цінністю, наслідки цього злочину, а саме смерть ОСОБА_7 , особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, не судимий, а також сукупність пом`якшуючих і наявність однієї обтяжуючої покарання обставини.
На підставі наведеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання у межах санкції ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, його позитивну характеристику, критичне ставлення до скоєного злочину, готовність понести реальне покарання за цей злочин, що свідчить про його щире каяття, беручи до уваги поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, а також те, що він вибачився перед потерпілою, з урахуванням наявності кількох пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, думки потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому покарання нижче, нижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.121 КК України, виконуючи вимоги ст. 50 КК України, у відповідності до якої мета покарання полягає не лише у карі, а й у виправленні засуджених, виходячи із принципу гуманізму, з огляду на те, що кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення і усвідомлення винною особою необхідності її понести, а з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи і попередження нових злочинів, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину та особі винного.

У кримінальному провадженні був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, а тому враховуючи, що обвинувачений засуджується до відбуття покарання, пов`язаного із позбавленням волі, за тяжкий злочин, з метою забезпечення в подальшому виконання вироку, суд на підставі ст.374 КПК України вважає за необхідне залишити щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертиз у сумі 5238,34 грн., яку слід стягнути із обвинуваченого в дохід держави.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання 03.07.2019р..

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_4 5238,34 грн. витрат за проведення експертиз в дохід держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 08.07.2019 на джинсові штани синього кольору, футболку сірого кольору, туфлі чорного кольору.

Речові докази:

- пачку з сигаретами «WEST Blue XL», кепку з написом «ROMEO», рушник зі слідами речовини бурого кольору, резинові тапочки, дві пляшки з-під горілки «Пшенична», дві пляшки з-під пива «Перша приватна броварня, свіжий розлив» та «Закарпатське оригінальне», ніж кухонний з дерев`яною ручкою, змиви з рук ОСОБА_4 , зрізи нігтьових пластинок ОСОБА_4 , відбитки слідів пальців рук ОСОБА_4 , змиви з рук ОСОБА_7 , зрізи нігтьових пластинок ОСОБА_7 , відбитки слідів пальців рук ОСОБА_7 , зразок крові ОСОБА_7 знищити;

- диск DVD-R, 4.7GB, 16х 120min зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- джинсові штани синього кольору, футболку сірого кольору, туфлі чорного кольору повернути власнику ОСОБА_4 ;

- одяг з трупа ОСОБА_7 : джинсові шорти з ременем, футболку червоного кольору передати потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду ОСОБА_1