Справа № 185/6089/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000821 від 17.04.2019 року, з обвинувальним актом та угодою про примирення за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Павлограда Дніпропетровської області, українки, громадянки України, незаміжньої, з середньою освітою, непрацюючої, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

15 квітня 2019 року приблизно о 11.10 годині обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи в магазині «Ева» ТОВ «Руш» за адресою: м.Павлоград, вул. Сташкова, б.1б, - діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, і вона діє ніким непоміченою, шляхом вільного доступу, таємно, з другої торгівельної зали магазину з полиці з парасольками викрала жіночу парасольку напівавтомат та заховала вказане майно в свою жіночу сумку. Після чого, обвинувачена ОСОБА_3 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, і вона діє ніким непоміченою, шляхом вільного доступу, таємно, з торгівельної полиці з господарськими товарами торгівельної зали вказаного вище магазину, викрала 25 штук стікерів для туалету «Скай» та заховала вказане майно до своєї жіночої сумки, після чого направилась до виходу із торгівельної зали магазину, здійснила розрахунок за 2 стікери для туалету «Скай» та покинула приміщення магазину, викраденим майном розпорядившись на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток ТОВ «Руш» магазину «Ева» у розмірі 378 гривень.

Крім того, 17 квітня 2019 року о 10.35 годині обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи в магазині «Ева» ТОВ «Руш» за адресою: м.Павлоград, вул. Сташкова, б.1б, - діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, і вона діє ніким непоміченою, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, з торгівельної зали магазину з полиці з парасольками викрала жіночу парасольку напівавтомат та заховала вказане майно в свою жіночу сумку, після чого направилась до виходу із торгівельної зали магазину, не здійснюючи розрахунок за викрадений товар, минула касові зони магазину та покинула приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток ТОВ «Руш» магазину «Ева» у розмірі 274 гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані:

за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), - за епізодом викрадення 15.04.2019 року майна ТОВ «Руш» магазину «Ева»;

за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, - за епізодом викрадення 17.04.2019 року майна ТОВ «Руш» магазину «Ева».

12 липня 2019 року між представником потерпілого та обвинуваченою ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ст. 185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а саме те, що обвинувачена повністю визнала свою винуватість у вчиненні зазначених злочинів, завдані збитки обвинуваченою повністю відшкодовані, та узгодженого покарання, яке повинна понести обвинувачена, а саме - призначення за ч.1 ст. 185 КК України покарання обвинуваченій у вигляді 2 місяців арешту, за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 4 місяців арешту, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим сторонами визначено остаточне покарання обвинуваченій у виді арешту строком на 4 місяці. В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала себе винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України, та пояснила що їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачена повідомила про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджене покарання, в скоєному щиро кається, на досудовому слідстві сприяла швидкому розслідуванню вчинених злочинів, завдані збитки потерпілій стороні повністю відшкодувала, має реальну можливість виконання узгодженого покарання за вчинені злочини.
У судовому засіданні представник потерпілого пояснив, що йому цілком зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду про примирення.
Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами покарання за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 2 місяців арешту за ч.2 ст. 185 КК України - у вигляді 4 місяців арешту, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання обвинуваченій у виді арешту строком на 4 місяці.
Захисник також вважає, що є усі підстави для затвердження угоди про примирення.
Згідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачена, розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для представника потерпілого, обвинуваченої є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченої - також її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України, для представника потерпілого позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України представник потерпілого має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з представником потерпілого угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, відповідає положенням Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, яка позитивно характеризується за місцем проживання, завдані збитки повністю відшкодувала потерпілій стороні, активно сприяла розкриттю злочину, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також визначене сторонами покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення.
На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 2 місяців арешту за ч.2 ст. 185 КК України покарання у вигляді 4 місяців арешту, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання обвинуваченій у виді арешту строком на 4 місяці, оскільки зазначений вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів, відповідає обставинам вчинених злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 був обраний у виді домашнього арешту, строк дії заходу до 29.07.2019 року. До набрання вироком законної сили обраний обвинуваченій запобіжний захід у виді домашнього арешту підлягає залишенню без змін.

Під час проведення досудового розслідування проводились судово-товарознавчі експертизи, згідно довідок Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України на проведення двох судово-товарознавчих експертиз було витрачено по 628.04 гривень, загалом 1256.08 гривень, та звіту експерта ОСОБА_7 на проведення судово-товарознавчої експертизи було витрачено 300 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 винувата у вчиненні інкримінованих злочинів за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави вартість проведених судово-товарознавчих експертиз у розмірі 1556.08 гривень.
Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 12 липня 2019 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, що внесено в ЕРДР за №0000821 від 17.04.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами провадження покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 2 (два) місяці;
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
Після набрання вироком законної сили затримати ОСОБА_3 та направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» для відбування призначеного судом покарання.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обраний домашній арешт.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених судово-товарознавчих експертиз у розмірі 1556.08 гривень.

Речові докази:
1)диск з відеозаписом камер відеоспостереження магазину «Ева» за 17.04.2019 року - після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження;
2)жіночу парасольку напівавтомат, передану на відповідальне збереження керуючій магазину «Ева» - після набрання вироком законної сили залишити останнім по приналежності;
3)диск з відеозаписом камер відеоспостереження магазину «Ева» за 15.04.2019 року - після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження;
4)жіночу парасольку напівавтомат фіолетового кольору, передану на відповідальне збереження керуючій магазину «Ева» - після набрання вироком законної сили залишити останнім по приналежності.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченою, захисником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.5-7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди;
- представником потерпілого - з підстав: призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч.6-7 ст. 474 КПК України;

- прокурором - з підстав затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1