Справа № 502/2020/19
УХВАЛА

10 грудня 2019 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання

слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3

про арешт тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся 09.12.2019 р. до слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 09.12.2019 р. під час огляду в ході досудового слідства у кримінальному провадженні.

На обґрунтування вказаного клопотання слідчий у ньому зазначив та в судовому засіданні прокурор пояснив, що 18.09.2019 р. невстановлена особа шляхом вільного доступу з приміщення Святомиколаївського храму скоїла крадіжку ящика для пожертв, який був прикріплений до стіни храму та в якому знаходились грошові кошти на суму 500 гривень.

Вищевказані відомості 01.10.2019 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000546, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та слідчим розпочато досудове розслідування.

В ході досудового розслідування ОСОБА_5 надав клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження CD-R-диску марки «VIDEX MAMBA» з написами на фронтальній частині диску «СD-R 52X DATA VIDEO 80 Min 700 MB» біло-зеленого кольору з відеозаписом моменту крадіжки металевої скриньки.

Даний диск є тимчасово вилученим майном, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а тому має значення для кримінального провадження.

На підставі викладеного прокурор просить слідчого суддю задовольнити клопотання та накласти арешт на тимчасово вилучене майно на підставі ч. 2 ст. 167 КПК України, як річ, що зберегла на собі сліди кримінального правопорушення, заборонивши користуватись та розпоряджатись ним.

Володілець тимчасово вилученого майна в судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши додані до клопотання матеріали та проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як зазначено в ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

А згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що згідно витягу з ЄРДР слідчим Кілійського ВП здійснюється досудове розслідування у відповідному кримінальному провадженні.

Майно стосовно якого подано клопотання про арешт, відповідає вимогам, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим постановою слідчого визнано речовими доказами у відповідному кримінальному провадженні, що узгоджується з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, отже на нього може бути накладено арешт за клопотанням сторони обвинувачення.

А враховуючи, що для виконання завдань кримінального провадження є необхідність, щоб тимчасово вилучене майно на період досудового розслідування та здійснення слідчих дій залишалось у незміненому стані, приходжу до висновку, про необхідність накладення арешту на відповідне майно, оскільки в даному випадку обмеження права власності є співрозмірним завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 170-173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене слідчим під час проведення 09.12.2019 р. огляду у кримінальному провадженні, внесеному 01.10.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000546 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, майно: - CD-R-диск марки «VIDEX MAMBA» з написами на фронтальній частині диску «СD-R 52X DATA VIDEO 80 Min 700 MB» біло-зеленого кольору.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1