САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1254/19
Провадження № 1-кп/726/120/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.08.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження № 0000242 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, учня 9-Б класу Чернівецької загальноосвітньої школи № 38, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

18.05.2019 року , близько 01 год. 30 хв., неповнолітній ОСОБА_6 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, переслідуючи корисливу мету та мотив особистого збагачення, реалізуючи заздалегідь спланований злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, викрали мотоблок марки «Zubr», модель JR-Q79 зеленого кольору, чим своїми умисними діями спричинили майнову шкоду ОСОБА_4 на загальну суму 12 000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладений в обвинувальному акті, зазначив, що у скоєному щиро розкаюється.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладений в обвинувальному акті, зазначив, що у скоєному щиро розкаюється.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували неповнолітні обвинувачені та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. З урахуванням вимого ч. 4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом неповнолітніх обвинувачених та дослідженням доказів, які характеризують їх особи, а також з`ясуванням умов життя та виховання неповнолітніх обвинувачених, передбачених ст.487 КПК України.

Вина неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і неповнолітніми обвинуваченими не оспорюються.

Суд вважає доведеною винуватість неповнолітнього ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд вважає доведеною винуватість неповнолітнього ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про вид та міру покарання неповнолітньому ОСОБА_6 суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім та визнає ці обставини, відповідно до ст. 66 КК України, такими, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. Окрім того, суд враховує, що неповнолітній ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, злочин вчинив вперше.

При вирішенні питання про вид та міру покарання неповнолітньому ОСОБА_8 суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім та визнає ці обставини, відповідно до ст. 66 КК України, такими, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. Окрім того, суд враховує, що неповнолітній ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, злочин вчинив вперше.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей- правопорушників.

В п. 23.2 Рекомендацій СМ/Rec (2008) 11 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Про європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», зокрема наголошується, що перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, передбачені розділом ХV КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд може застосувати один або декілька примусових заходів виховного характеру, передбачених ч. 2 ст. 105 КК України.

Згідно п. 16 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» від 15 травня 2006 року № 2, передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого неповнолітніми ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, і який вчинено вперше, обставини його вчинення, дані про особи неповнолітніх обвинувачених, які характеризуються позитивно, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, висновки органу пробації про те, що їх перевиховання можливе без позбавлення волі, суд приходить до висновку, що неповнолітні обвинувачені на час ухвалення вироку не потребують застосування покарання та їх можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

При таких обставинах, згідно з вимогами ч. 1 ст. 105 КК України, а також ч. 3 ст. 497 КК України, суд дійшов висновку про можливість звільнення від покарання неповнолітніх обвинувачених, які вперше обвинувачуються у вчиненні злочину середньої тяжкості, щиро розкаялися у вчиненому, висловили впевнення не вчиняти у майбутньому злочинів та застосування до них примусових заходів виховного характеру.

Вирішуючи питання про вид заходу виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст.105 КК України, суд вважає, що найбільш ефективним та таким, що забезпечить позитивний виховний вплив, буде примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України у виді передачі неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_8 під нагляд їх матерів та врахувавши положення ст. 497 КПК України, звільнити їх від призначеного покарання.

Враховуючи вищевказані обставин справи суд дійшов до переконання, що саме такий вид примусового заходу виховного характеру буде необхідним, достатнім і найбільш ефективним для виправлення неповнолітніх та попередження вчинення ними нових злочинів.

В зв`язку з викладеним і відповідно до ст. 105 КК України суд вважає за необхідне застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру, передавши його під нагляд матері ОСОБА_7 до досягнення ним повноліття.

В зв`язку з викладеним і відповідно до ст. 105 КК України суд вважає за необхідне застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру, передавши його під нагляд матері ОСОБА_9 строком на 1 рік.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374, 395, 497 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити від покарання без визначення його виду і розміру.

На підставі п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру, передавши його під нагляд матері ОСОБА_7 , до досягнення ним повноліття.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити від покарання без визначення його виду і розміру.

На підставі п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру, передавши його під нагляд матері ОСОБА_9 , строком на один рік.

Речовий доказ DVD+R «TDK, 4.7GB 8x-16x» з відеозаписами проведення слідчих експериментів, який упакований в білий паперовий конверт - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ - мотоблок марки «Zubr», модель JR-Q79 зеленого кольору, який повернутий потерпілому ОСОБА_10 під розписку, залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення неповнолітнім обвинуваченим та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1