Справа № 756/974/18
Провадження № 11-п/991/95/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року м. Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 27 жовтня 2017 року (єдиний унікальний номер судової справи № 756/974/18), за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовська Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 (у редакції Закону зі змінами, внесеними згідно із Законом від 15 квітня 2008 року № 270-VІ), ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 (у редакції Закону від 15 квітня 2008 року), ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 (у редакції Закону від 16 січня 2003 року № 430-ІV зі змінами, внесеними згідно із Законом від 18 травня 2010 року № 2258-VІ) КК України, з Вищого антикорупційного суду до Оболонського районного суду міста Києва,

В С Т А Н О В И Л А:

Суть питання та встановлені судом обставин:
25 січня 2018 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 27 жовтня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 (у редакції Закону зі змінами, внесеними згідно із Законом від 15 квітня 2008 року № 270-VІ), ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 (у редакції Закону від 15 квітня 2008 року), ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 (у редакції Закону від 16 січня 2003 року № 430-ІV зі змінами, внесеними згідно із Законом від 18 травня 2010 року № 2258-VІ) КК України.

06 вересня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва у підготовчому судовому засіданні постановив ухвалу, якою вирішено направити матеріали справи із обвинувальним актом до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому КПК порядку. Приймаючи дане рішення, Оболонський районний суд м. Києва суд керувався нормами п. 20-2 Розділу ХІ КПК України (в редакції Закону від 12 липня 2018 року № 2509-VIII), а також ч. 3 ст. 34 КПК України.

Згідно ухвали Вищого антикорупційного суду від 16 вересня 2019 року у зазначеному кримінальному провадженні було призначено підготовче засідання.

01 жовтня 2019 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , про направлення вказаного кримінального провадження, з Вищого антикорупційного суду до Оболонського районного суду міста Києва.

У зазначеному клопотанні захисник ОСОБА_7 посилався на те, що кримінальне провадження № 0000250 за обвинуваченням ОСОБА_8 не підсудне Вищому антикорупційному суду, оскільки не відповідає критеріям визначення підсудності, встановленим п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону № 100-IX від 18 вересня 2019 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду».
У зв`язку з наведеним, відповідно до положень ст. 32 КПК України, захисник ОСОБА_7 просив направити кримінальне провадження № 0000250 за обвинуваченням ОСОБА_8 до Оболонського районного суду міста Києва.

Позиції учасників судового провадження:
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 у судове засідання не прибули. Від останніх на адресу Суду надійшла заява про розгляд клопотання про направлення кримінального провадження за № 0000250 до Оболонського районного суду міста Києва, без їхньої участі, клопотання підтримують, на задоволенні наполягають.

Інші учасники судового провадження у судове засідання не прибули, будучи повідомлені про час та місце розгляду клопотання належним чином, однак їх неприбуття не перешкоджає розгляду питання. При цьому, учасники судового провадження, які не з`явилися, не надали Суду свої позиції щодо клопотання.

Мотиви Суду:
Відповідно до пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань:
1) з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду»;
2) до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Пунктом 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» № 100-ІХ від 18 вересня 2019 року передбачено, що він набирає чинності з дня наступного за днем його опублікування.
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» № 100-ІХ від 18 вересня 2019 року був опублікований в офіційному виданні «Голос України» № 180 від 21 вересня 2019 року, тобто набрав чинності 22 вересня 2019 року.
Як убачається з обвинувального акту, відомості про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 жовтня 2017 року за № 0000250 на підставі постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 про виділення матеріалів досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0001998.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 (у редакції Закону зі змінами, внесеними згідно із Законом від 15 квітня 2008 року № 270-VІ), ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 (у редакції Закону від 15 квітня 2008 року), ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 (у редакції Закону від 16 січня 2003 року № 430-ІV зі змінами, внесеними згідно із Законом від 18 травня 2010 року № 2258-VІ) КК України.
Обвинувальний акт складений слідчим групи слідчих старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України та затверджений заступником Генерального прокурора 17 січня 2018 року.
Отже, з дати набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» № 100-IX від 18 вересня 2019 рокузазначене кримінальне провадження не підсудне Вищому антикорупційному суду.

Саме наведеними вище обставинами обґрунтовані доводи клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .

У відповідності до ст. 30 КПК України, у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Засади розгляду справ незалежним і безстороннім судом регламентовані ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, право на «суд, встановлений законом», як структурний елемент права на справедливий суд, що передбачене ст. 6 Конвенції, за своїм змістом є основоположною засадою, що визначає організацію судової системи держави та загалом містить дві складові: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції). Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Зокрема, у рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)».
Відповідно, визначення підсудності кримінального провадження є важливою складовою забезпечення права особи на справедливий розгляд судом, встановленим законом, в контексті статті 6 Конвенції.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент прийняття такого рішення.
З огляду на викладення пункту 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України в новій редакції на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» № 100-IX від 18 вересня 2019 року, з 22 вересня 2019 року Вищий антикорупційний суд не є «судом, встановленим законом» для розгляду по суті кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 27 жовтня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 (у редакції Закону зі змінами, внесеними згідно із Законом від 15 квітня 2008 року № 270-VІ), ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 (у редакції Закону від 15 квітня 2008 року), ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 (у редакції Закону від 16 січня 2003 року № 430-ІV зі змінами, внесеними згідно із Законом від 18 травня 2010 року № 2258-VІ) КК України.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , в цій частині.

Вирішуючи питання щодо належного суду, до якого вказане кримінальне провадження має бути направлено для розгляду по суті, колегія суддів виходить з такого.

Питання направлення кримінального провадження з одного суду до іншого врегульовано положеннями статті 34 КПК України.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 34 КПК України визначено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Зазначені норми кореспондуються з положеннями п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відповідно до якої, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Абзацом 2 ч. 3 статті 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, зокрема, за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Отже, саме Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду (колегією у складі п`яти суддів) уповноважена вирішувати питання направлення кримінальних проваджень з Вищого антикорупційного суду до інших судів.
Вирішуючи питання про визначення належного суду, колегія суддів виходить із загальних засад визначення територіальної підсудності відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КПК України, згідно з якою, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення вчинено на території Оболонського району міста Києва, що є визначальним при визначенні суду, якому підсудне вказане провадження.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , слід задовольнити, а матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 27 жовтня 2017 року (єдиний унікальний номер судової справи № 756/974/18), за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 (у редакції Закону зі змінами, внесеними згідно із Законом від 15 квітня 2008 року № 270-VІ), ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 (у редакції Закону від 15 квітня 2008 року), ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 (у редакції Закону від 16 січня 2003 року № 430-ІV зі змінами, внесеними згідно із Законом від 18 травня 2010 року № 2258-VІ) КК України, направити за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва, для розгляду по суті.

Керуючись, абз. 2 ч. 3 ст. 34, ст.ст. 369-372, ч. 4 ст. 532, абз. 1 п. 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 27 жовтня 2017 року (єдиний унікальний номер судової справи № 756/974/18), за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовська Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 (у редакції Закону зі змінами, внесеними згідно із Законом від 15 квітня 2008 року № 270-VІ), ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 (у редакції Закону від 15 квітня 2008 року), ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 (у редакції Закону від 16 січня 2003 року № 430-ІV зі змінами, внесеними згідно із Законом від 18 травня 2010 року № 2258-VІ) КК України, направити за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва, для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5