Справа №639/201/19
Провадження №1-кп/639/241/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за №0001819 від 02.10.2018 та №0002690 від 12.10.2018 року, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розсоші Сумської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
На розгляді у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходяться обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час судового засідання захисником адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 із тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання сторона захисту зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає його батько ОСОБА_7 , який є інвалідом ІІІ групи, тобто обвинувачений має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, на підтвердження чого надали до суду відповідні письмові докази.

Крім цього, в 1997 році ОСОБА_6 була проведена хірургічна операція, в результаті якої у нього була видалена одна нирка, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.05.2019 року № 4/413, згідно якої ОСОБА_6 визнаний непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним у воєнний час, за статтею 79-б Гр. І Наказу МО України №207 від 1999 року, у зв`язку із: відсутністю нирки при нормальній функції нирки, яка залишилась.

Захисник ОСОБА_5 зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 має ряд захворювань, належне лікування яких адміністрація місця утримання забезпечити не здатна. Більш того, дії адміністрації і медичного персоналу свідчать про неналежне лікування, яке здійснюється на підставі ухвали суду, що може потягти тяжкі наслідки. Так, у попередньому судовому засіданні, ОСОБА_6 передав захиснику через конвойну службу інструкцію до препарату «Кейвер», який протипоказаний особам з хворобами нирок чи печінки.
Сторона захисту зазначає, що у ОСОБА_6 відсутня одна нирка, про що останній повідомляв медичному працівнику закладу тримання під вартою, проте ці ліки все одно були призначені і після початку їх прийому самопочуття ОСОБА_6 погіршилося.
Крім того, за словами ОСОБА_6 в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» у нього був виявлений гепатит "С", наявність якого також виключає призначення цього препарату.
Ув`язнений ОСОБА_6 неодноразово звертався до медичної частини щодо надання необхідної медичної допомоги, однак в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» необхідна кваліфікована медична допомога йому не надається.

У зв`язку з вищевикладеним, захисником адвокатом ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту.

Під час судового засідання прокурори заперечували проти задоволення клопотання сторони захисту стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження та правових підстав для зміни запобіжного заходу не має.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому розгляді, дослідивши надані до суду матеріали в частині заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді клопотання щодо дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 прокурорами не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, що не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
При вирішення питання про застосування запобіжного заходу, судом враховується сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, а саме: 1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого, який має захворювання гепатит С та не має однієї нирки; 3) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає його батько ОСОБА_7 , який є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне змінити стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт в нічний час, із покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, що на переконання суду є достатнім запобіжним заходом для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Змінити стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід із тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на нього обовязку не залишати місце проживання у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, строком застосування на 2 (два) місяці - тобто до 30 липня 2019 року (включно).
На підставі п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з під варти в залі суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до суду, який здійснює провадження;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.
Копію ухвали суду направити для виконання до Дергачівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області - для здійснення контролю за дотриманням обвинуваченим ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1