Святошинський районний суд міста Києва
ун. № 759/6024/19
пр. № 1-кп/759/787/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2019 за № 0000173, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Щорс Чернігівської обл., українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув повну середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 у невстановлені час, місці та особи незаконно, всупереч Положення про дозвільну систему, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, не маючи передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї, придбав ніж та почав його зберігати за адресою: м. Житомир, просп. Миру, 39 (в/ч НОМЕР_1 ).

В подальшому, 06.02.2019 ОСОБА_3 з в/ч НОМЕР_1 направився до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , взявши з собою вказаний ніж, а саме: здійснив посадку на автобус сполученням «Житомир - Київ». Приїхавши до м. Києва, зупинки громадського транспорту неподалік ст.м. «Житомирська» КП «Київський метрополітен», він переніс даний ніж до ст.м. «Житомирська». У вестибюлі даної станції метро, приблизно о 17 год. 10 хв., ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції, які в присутності понятих, під час проведення особистого обшуку останнього, виявили та вилучили ніж, який відповідно до висновку експерта Київського КНДЕКЦ МВС України № 17-64 від 22.03.2019, відноситься до холодної зброї, виготовлений заводським способом, по типу мисливських ножів загального призначення, колючо-ріжучої дії.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення, та показав, що він у травні 2018 року, перебуваючи у зоні АТО, м. Слов`янськ, придбав ніж, який залишив при собі. Оскільки він колекціонує ножі, то здогадувався, що даний ніж може належати до холодної зброї. В подальшому, він перевіз ніж до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_3 . 06.02.2019 він зібрав всі свої речі та поїхав до місця проживання у м. Сновськ (Щорс). Приїхавши цього ж дня до м. Києва та перебуваючи у вестибюлі ст.м. «Житомирська», він був зупинений працівниками поліції, які в подальшому виявили та вилучили у нього ніж.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, а відтак, кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 263 КК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченогоОСОБА_3 , судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є середньої тяжкості; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, працює не офіційно у охоронній фірмі, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше несудимий.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у межах, установлених у санкції вказаної частини ст. 263 КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 к.

Речовий доказ ніж, який відноситься до холодної зброї та який переданий на зберігання до камери схову управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві, - конфіскувати в дохід держави шляхом передачі до служби озброєння Департаменту управління майном Національної поліції України та використовувати за належністю.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи № 17-64 від 22.03.2019, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн 00 к.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1