ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1666/19 Справа № 183/7520/14 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000897 за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року звільнено обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України закрито у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Цивільні позови ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що згідно ст. 12 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_12 , передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів і строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за тяжкий злочин встановлено ст. 49 КК України - десять років, який на день постановлення ухвали закінчився, так як часом вчинення злочину є 21 лютого 2009 року.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, прокурор Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції повинен був виконати вимоги ст. 368 КПК України. Під час судового розгляду суд мав перевірити: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші вимоги, передбачені цією статтею. Вказує, що в ухвалі суду першої інстанції викладено лише висновок органу досудового розслідування із наведенням фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.
Представник потерпілої ОСОБА_13 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини свого неприбуття не повідомила, у зв`язку з чим, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності представника потерпілої, відповідно до вимог ст. 405 КПК.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Пунктом 4 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності .
Відповідно до вимог ст. 49 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.
При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.
Ухвала судді, винесена в порядку, передбаченому статтею 372 КПК України, має бути законною, обґрунтованою і вмотивованою.
Зокрема, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від кримінального провадження, суд в ухвалі має зазначити: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому, всупереч вимогам закону, у своєму рішенні навів лише пред`явлене органом досудового розслідування обвинувачення, не надавши висновків про те, що діяння обвинуваченого дійсно мало місце, містить склад злочину, та жодних доказів на підтвердження встановлення вказаних обставин.
Зазначені порушення, відповідно до ст. 412 КПК України, є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення.
Колегія суддів позбавлена можливості прийняти кінцеве рішення у справі, оскільки прокурор ставить вимогу про призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, щодо застосування загальних засад кримінального провадження у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, колегія суддів при призначенні нового судового розгляду цього кримінального провадження, дійшла висновку про необхідність застосування загальних засад кримінального провадження, зокрема, такої, як законність.
Враховуючи наведене, ухвала суду не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції у відповідності до ст. 415 КПК України, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: