ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2176/19 Справа № 206/2128/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпіла ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_9

розглянувши у розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Золота Балка, Нововоронцовського району, Херсонської області, маючого професійно-технічну освіту, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаного, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи.
Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання 18 січня 2019 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат та щодо речових доказів.

Як встановлено судом, ОСОБА_9 06 лютого 2017 року близько 21 години 40 хвилин для з`ясування відносин зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 прийшов до її місця мешкання за адресою АДРЕСА_2 , яка на той час проживала у вказаній будівлі сумісно з матір`ю - ОСОБА_11 , батьком - ОСОБА_12 , чоловіком ОСОБА_13 та донькою від першого шлюбу - ОСОБА_10 .

Того ж вечора, приблизно о 21 годині 45 хвилин ОСОБА_14 зайшов до приміщення коридору будинку АДРЕСА_2 , де зліва від входу побачив відчинені двері до котельної кімнати будинку, в якій на той час знаходилася ОСОБА_11 .

В цей час у ОСОБА_9 на ґрунті раніше виниклих між ним та родиною потерпілої неприязних відносин, виник злочинний умисел, спрямований на умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 06 лютого 2017, близько 21 години 46 хвилин, ОСОБА_9 зайшов до приміщення котельні буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, в процесі спілкування, стоячи обличчям до ОСОБА_11 , схопив її обома руками за шию та почав душити, поки остання не втратила свідомість та не впала на підлогу ближче до дверного отвору на лівий бік тулубу.

Не зупиняючись на досягнутому, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_9 витягнув правою рукою з-за поясу вдягнутих на ньому штанів саморобний ніж по типу «танто», який мав при собі, та діючи умисно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_11 , перебуваючи за спиною лежачої на лівому боці потерпілої, зліва направо розрізав останній шию спереду.

Вважаючи свої дії доведеними до кінця, ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зник.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_11 померла на місці.

Згідно висновку судово-медичного експерта №282/35 від 07 лютого 2017 року, смерть потерпілої ОСОБА_11 настала в результаті різаної рани шиї з ушкодженням трахеї, лівих загальної сонної артерії та внутрішньої яремної вени, і ускладнилась кровотечею з розвитком гострої крововтрати.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Свою апеляційну скаргу обвинувачений обґрунтовує тим, що при ухвалені вироку судом першої інстанції було порушено вимоги положень ст. 414 КПК України та призначено покарання, яке за своїм розміром є несправедливим через суворість.

Так, ОСОБА_9 зазначає, що в ході судового розгляду він свою провину не заперечував, вину визнав повністю, активно сприяв досудовому розслідуванню, щиро розкаявся в скоєному, проте суд першої інстанції не раціонально оцінив обставини, що пом`якшують покарання та призначив несправедливо призначив занадто суворе покарання.

Також, обвинувачений посилається на те, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, зокрема, не роз`яснено право обвинуваченого на кваліфіковану правову допомогу, заміну захисника тощо. Зазначає, що його захисник ОСОБА_15 не виконував свої обов`язки, не заявляв жодних клопотань, відмовляв в конфіденційному побаченні, мотивуючи тим, що в захисника не має часу.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, з підстав викладених в ній.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_9 без задоволення.

Потерпіла проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, додатково пояснила, що на її думку судом взагалі було призначено м`яке покарання, невідповідне тяжкості ступеню вчиненого обвинуваченим злочину, зазначила, що в той день ОСОБА_9 мав намір вбити саме її, проте замість неї вбив її матір.

Мотиви суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, заслухавши їх виступи в судових дебатах із останнім словом обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не пiдлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, а також про юридичну кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені представленими у справі доказами, належно оцінені та викладені у вироку, ніким з учасників судового процесу не оспорюються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування вироку є невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно зі статтею 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Відповідно до ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито; судове рішення ухвалено незаконним складом суду; судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 323 чи ст. 381 КПК, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою; судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою; судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання; порушено правила підсудності; у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: встановлено порушення, передбачені пунктами 2-7 ч. 2 ст. 412 ЦПК; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.
Призначаючи покарання ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК України, суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується посередньо, військовозобов`язаний, є осудним та застосування примусових заходів медичного характеру не потребує відповідно до висновку стаціонарної судово-медичної психіатричної експертизи №75 від 11 квітня 2019 року, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку та правильно призначив ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення полі строком на 13 років.
Доводи обвинуваченого про те, що місцевим судом не прийнято до уваги визнання обвинуваченим вини та його щире каяття у скоєному, а також те, що обвинувачений раніше не судимий не є слушними, оскільки ці відомості враховані судом при ухваленні вироку як обставина, що пом`якшує покарання винного.
Разом з тим, судом враховано, як обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Поміж іншого слід звернути увагу, що обвинувачений з місця скоєння злочину зник, не бажав розкриття вчиненого кримінального правопорушення і повідомив лише про нього в телефонній розмові колишній дружині, потерпілій ОСОБА_7 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме стенограмою до протоколу огляду флеш носія на якому збережено аудіозапис телефонної розмови між обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від 07 лютого 2017 року.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про можливість призначення обвинуваченому максимального покарання, є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним.
При ухваленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону і обвинуваченому призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують та, які обтяжують його покарання.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду підлягає залишенню без змін.
Щодо посилань обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, зокрема, не роз`яснено право обвинуваченого на кваліфіковану правову допомогу, заміну захисника, також зазначає, що захисник ОСОБА_15 не виконував свої обов`язки, не заявляв жодних клопотань, відмовляв в конфіденційному побаченні, мотивуючи тим, що в захисника не має часу, то колегія суддів вважає такі доводи безпідставними та надуманими, оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження, обвинувачений клопотань щодо зміни захисника не заявляв, відповідно до наявних в матеріалах журналів судового засідання будь-яких зауважень щодо свого захисника та відсутності належної кваліфікованої юридичної допомоги не зазначав, в судових засіданнях про неналежність правової допомоги захисника в інтересах обвинуваченого не заявляв. Сам захисник з обвинуваченим спілкувався, свої обов`язки з надання належної правової допомоги виконував в повному обсязі, приймав участь в судових засіданнях, надав пояснення та здійснював повний захист обвинуваченого, а тому посилання ОСОБА_9 в апеляційній скарзі на обмеження його прав на захист необґрунтовані та спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Інших суттєвих порушень кримінального процесуального законодавства при ухваленні вироку, які були б підставами для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.
А тому на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4