У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "09" вересня 2019 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №4, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні №0004805,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №4, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні №0004805.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 20.08.2019 року вона звернулась до Київської місцевої прокуратури №4 з клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0004805, окрім цього просила видати їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, надати можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, видати витяг з ЄРДР.

Київською місцевою прокуратурою №4 зазначене клопотання отримано 20.08.2019 року вхідний №1140, однак уповноваженою особою клопотання не розглянуто у визначений строк, та відповіді про результат його розгляду не надано.

Окрім цього, ОСОБА_3 у своїй скарзі просить зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні №0004805 видати їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та витяг із ЄРДР.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, зазначила у скарзі про можливість розгляду без її участі.

Представник Київської місцевої прокуратури №4 на розгляд скарги не з`явився, будь яких письмових заперечень чи клопотань до суду не надходило, згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги додатки, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, вказаний перелік є вичерпним.
Згідно з приписами ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій, та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.

Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься мотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Тобто, з огляду на приписи ст. 220 КПК України, слідчий зобов`язаний був розглянути подане клопотання з дотриманням положень кримінального процесуального закону, а саме виконати вимоги як ч. 1, так і ч. 2 ст. 220 КПК України.

Як вбачається з матеріалів доданих до скарги, 20 серпня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до Київської місцевої прокуратури №4 з клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0004805, яке було отримане Київською місцевою прокуратурою №4 20.08.2019 року вхідний №1140, проте на даний час жодних підтверджень розгляду уповноваженою особою клопотання не надано, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне скаргу задовольнити.

Щодо вимог заявника, про зобов`язання процесуального керівника у кримінальному провадженні №0004805 видати їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та витяг із ЄРДР, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні в цій частині скарги, з наступних підстав.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Разом з тим, частиною 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.
Керуючись ст. 22, 40, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
ухвалив :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №4, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні №0004805 задовольнити частково.
Зобов`язати прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004805, вчинити одну з дій передбачених ст. 220 КПК України (клопотання задовольнити або відмовити у його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови) за клопотанням ОСОБА_3 від 20 серпня 2019 року (вх. №1140) в строки визначені ст. 220 КПК України з повідомленням про результат особи, яка заявила дане клопотання.
В іншій частині відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя