ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді об`єднане кримінальне провадження (єдиний унікальний номер судової справи 308/7607/17), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001826 від 13.07.2017 року та за № 0001910 від 22.07.2017 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, Закарпатська область, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2017 року, приблизно о 13 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на пункті прийому склотари, що розташований неподалік будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та з метою особистого збагачення за рахунок викраденого, таємно, шляхом вільного доступу, викрав належний потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон марки «iPhone 5», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 700-07-17 від 24.10.2017 року становить 2250 грн., що знаходився на столі поряд із робочим місцем потерпілої, після чого залишив місце вчинення злочину, таким чином обвинувачений завдав потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 21 липня 2017 року, приблизно об 11 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, перебуваючи напроти магазину «Алкометр», що знаходиться на ринку «Білочка» за адресою: м. Ужгород, вул. Бєлінського, 13, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що дверцята були незачинені, із переднього водійського сидіння автомобіля марки «ВАЗ 2104», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, викрав мобільний телефон марки «Huawei Ascend Y511-U30», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , після чого, заволодівши викраденим, залишив місце вчинення злочину, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду на суму 520 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, викладених у обвинувальних актах, визнав повністю та у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив, що 12.07.2017 року, знаходячись на пункті прийому склотари по вул. Сечені в м. Ужгород, таємно викрав мобільний телефон, що знаходився на столі поряд із робочим місцем потерпілої. Разом з тим, 21.07.2017 року, знаходячись напроти магазину «Алкометр» на ринку «Білочка» по вул. Бєлінського в м. Ужгород, він, скориставшись тим, що дверцята автомобіля марки «ВАЗ 2104» були незачинені, із переднього водійського сидіння таємно викрав мобільний телефон.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, при цьому подала до суду заяву, згідно з якою просить проводити судовий розгляд та судові дебати у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 без її участі, зазначивши, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого немає. Міру покарання ОСОБА_4 просить призначити згідно з КК України.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду заяву, відповідно до якої просить проводити судовий розгляд та судові дебати у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 без його участі, вказавши, що матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_4 немає. Міру покарання просить призначити на розсуд суду відповідно до вимог КК України.
Розглянувши матеріали кримінального провадження суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю.

Оскільки прокурор та обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальних актах, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних про особу обвинуваченого.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним у обвинувальному акті, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 щодо епізоду викрадення мобільного телефону від потерпілої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та щодо епізоду викрадення мобільного телефону від потерпілого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше не судимий.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи наведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу винного, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також відсутність у потерпілих претензій до обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення з його боку нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи у даному кримінальному провадженні у сумі 494,80 грн. покласти на обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 377, 394, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 494 (чотириста дев`яносто чотири) гривні 80 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Речові докази:
сліди папілярних ліній, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;
мобільний телефон марки «iPhone 5», що передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 вважати повернутим за належністю;
мобільний телефон марки «Huawei Ascend Y511-U30», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , що передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати повернутим за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1