ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/191/19 Справа № 200/2904/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2018 року у кримінальному провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003872 10 жовтня 2015 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2018 року ОСОБА_9 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України до покарання: за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 , а в разі відсутності у нього самостійного доходу з його законного представника ОСОБА_10 солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на користь потерпілого ОСОБА_15 матеріальну шкоду у розмірі 7 107 грн. 02 коп., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 , а в разі відсутності у нього самостійного доходу з його законного представника ОСОБА_10 , солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_16 матеріальну шкоду у розмірі 2 337 грн 50 коп.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 , а в разі відсутності у нього самостійного доходу з його законного представника ОСОБА_10 , солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_17 матеріальну шкоду у розмірі 1 659 грн 81 коп., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вирок щодо яких у апеляційному порядку не оскаржено.
Цим вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні у м. Дніпропетровську відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, та у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за наступних обставин.

01 вересня 2015 року приблизно о 02.00 год. неповнолітній ОСОБА_9 разом iз ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , знаходячись біля будинку № 5/7, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. К.Лібкнехта, побачили раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_15 , здійснили напад на потерпілого, почавши наносити йому удари, в результаті чого потерпілому було спричинено тілесні ушкодження, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_9 , виходячи за межі попередньої змови, став наносити потерпілому удари руками та ногами по голові та тулубу, спричинивши останньому тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день), таким чином вчинивши дії, які не охоплювалися умислом інших співучасників, після чого виявив та заволодів у подальшому мобільним телефоном «iPhone 5», чорного кольору, вартістю 5 225,00 грн., з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.
В подальшому 17 жовтня 2015 року приблизно о 02.00 год. неповнолітній ОСОБА_9 , знаходячись разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 біля будинку № 54, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, побачили раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_16 , здійснили напад на останнього та заволоділи мобільним телефоном «Fly IQ 441», білого кольору, вартістю 837,50 грн., копією наручного годинника «Jacques Lemans», чорно-білого кольору із ремінцем чорного кольору, вартістю 1 500 ,00 грн., та пальтом «APPART» сірого кольору на ґудзиках, вартістю 475,00 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.
Крім того, 17 жовтня 2015 року приблизно о 05.00 год. неповнолітній ОСОБА_9 , знаходячись разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 біля будинку № 12, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, побачили раніше незнайомих потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які йшли біля вищевказаного будинку, здійснили напад на потерпілих, у результаті чого потерпілому ОСОБА_18 було завдано фізичного болю, а потерпілому ОСОБА_17 було спричинено тілесні ушкодження, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, після чого заволоділи копією наручного годинника «Longines», чорного кольору із шкіряним ремінцем чорного кольору, вартістю 2 000 грн., мобільним телефоном «Samsung Grand Duos Neo», вартістю 1 550,00 грн. та шкіряним гаманцем «Nobel», вартістю 200,00 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.
Також, 07 листопада 2015 року приблизно о 05.11 год. неповнолiтнiй ОСОБА_9 разом iз ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , знаходячись в приміщенні супермаркету «Варус-11», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, бул. Європейський, 1д, побачили раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_19 , прослідували за потерпілим та здійснили напад на останнього, в результаті якого йому було спричинено тілесні ушкодження, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, та у подальшому заволоділи його мобільним телефоном «iPhone 4 8 Gb» вартістю 2 200,00 грн., шкіряною сумкою коричневого кольору вартістю 500,00 грн., в якій знаходився планшет «goclever r83.2», вартістю 887,25 грн., паспорт громадянина України на ім`я потерпілого, USB флеш-накопичувач «Sandick ultra 3.0» вартістю 300,00 грн., портативним зарядним пристроєм «Power Bank 5600» вартістю 101,00 грн., шкіряним гаманцем чорного кольору вартістю 700,00 грн. із грошовими коштами у сумі 650,00 грн. та золотим ланцюжком вагою 10 гр. вартістю 10 000,00 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, які її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду по обвинуваченню неповнолітнього ОСОБА_9 скасувати та постановити виправдувальний вирок.

Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що вирок суду є необгрунтованим та невмотивованим, судом допущено неповноту судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження. Вказує, що під час досудового розслідування було здійснено процесуальні порушення, зокрема порушення порядку пред`явлення його підзахисного до впізнання потерпілим, а тому відповідні протоколи неможливо вважати належними доказами. Крім того вказує, що судом прийнято помилково як докази певні протоколи проведення слідчих експериментів, не прийнято до уваги факту проведення слідчих дій особами, не уповноваженими на їх проведення, зокрема прокурор ОСОБА_20 відповідно до витягу з ЄРДР не був у складі групи прокурорів. Також вказує, що судом не прийнято рішення щодо незаконного огляду квартири АДРЕСА_3 за місцем мешкання свідка ОСОБА_21 , оскільки належність до цього житла ОСОБА_22 не доведена. Одночасно вказує, що поліцейськими було здійснено незаконне затримання ОСОБА_9 , оскільки його було затримано без ухвали суду, без повідомлення близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб. Також вказує, що в матеріалах провадження відсутні докази вини його підзахисного у вчиненні інкримінованих йому грабежів, а докази, на які посилається суд, окремо чи в сукупності не свідчать про вчинення ОСОБА_9 злочинів, зокрема матеріали справи свідчать про порушення порядку отримання доказів, і навпаки доводиться непричетність його підзахисного до вчинення злочинів.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 просив розглядати справу у відсутність обвинуваченого ОСОБА_9 , підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що в скарзі про бажання обвинуваченого ОСОБА_9 брати участь у розгляді апеляційної скарги зазначив від свого імені, такого бажання обвинувачений ОСОБА_9 не висловлював.
У судовому засіданні прокурор та законний представник залишили вирішення апеляційної скарги на розсуд суду.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України вирок суду має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, відповідати вимогам, зазначеним у статті 374 КПК України. При цьому відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.
Посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 на те, що досудове розслідування і судовий розгляд за провадженням проведено неповно та необ`єктивно, а висновки суду не підтверджені зібраними у справі доказами, є необгрунтованими.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що судовий розгляд у ньому проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у провадженні не допущено.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, за які він засуджений, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким у вироку суд дав належну оцінку.

Твердження захисника ОСОБА_7 про те, що кримінальні правопорушення, за які засуджено ОСОБА_9 , останній не вчиняв, а також посилання на те, що в матеріалах провадження відсутні об`єктивні докази його винуватості спростовуються поясненнями обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_23 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Так в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 давали чіткі та послідовні показання про обставини та механізм вчинення ними разом з ОСОБА_9 злочинів і повністю підтвердили зазначені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінальних правопорушень.
Також у судовому засіданні в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_15 пояснив, що 01 вересня 2015 року приблизно о 02.00 години, коли він повертався додому та проходив по АДРЕСА_4 , до нього підійшли четверо хлопців, раніше незнайомі ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які безпричинно стали наносити удари, кожен не менш 3-4 ударів, від яких він впав на землю, а ОСОБА_9 продовжив наносити йому удари в область обличчя. Після чого ОСОБА_9 обшукав кишені його одежі та забрав з джинсів мобільний телефон «Айфон».

Потерпілий ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснив, що 17 жовтня 2015 року вночі він проходячи по пр. К.Маркса у м. Дніпрі зайшов у арку одного з будинків, щоб справити природні потреби, де побачив трьох хлопців, раніше незнайомих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , та отримав удар по голові, від якого впав на землю, після чого його підняли та почали наносити удари руками по обличчю та тулубу з різних сторін. В основному удари наносили ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а ОСОБА_9 забирав його речі. Під час його пограбування обвинувачені спілкувалися між собою, діяли сумісно та злагоджено.

Потерпілий ОСОБА_17 під час допиту у суді першої інстанції зазначив, що в ніч з 16 жовтня 2015 року на 17 жовтня 2015 року він разом зі своїм другом ОСОБА_18 поверталися додому з ресторану та йшли по вул. Артема у напрямку вул. Чкалова у м. Дніпрі, коли вони проходили біля буд. АДРЕСА_5 повз них пройшла група хлопців, які напали на них ззаду. Вони почали захищатися, оскільки хлопці продовжували наносити їм удари, в якийсь момент він повернувся до ОСОБА_18 та побачив, що той лежить на землі. Після чого він вирвався та побіг у напрямку вул. Комсомольської. Коли він біг, його переслідували і він оглядався. Біля Єкатеринославського бульвару він перейшов на шаг та впевнився, що його більш ніхто не переслідує. Після чого він вирішив повернутися на вул. Артема, оскільки розумів, що ОСОБА_18 потребує його допомоги. Повернувшись на місце нападу, він нікого не побачив, і діставши мобільний телефон, вирішив викликати поліцію. Але в цей час до нього підійшли ті ж самі хлопці, серед яких були раніше незнайомі ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , і збивши його з ніг, почали наносити удари в область голови. Після побиття у нього стали відбирати майно, а саме ОСОБА_9 зірвав з руки годинник марки «Longines», а ОСОБА_11 витягнув з кишені мобільний телефон.

Вказані пояснення ОСОБА_17 повністю підтверджуються та узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_18 , який надав суду першої інстанції аналогічні пояснення.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_19 пояснив, що 07 листопада 2015 року вранці приблизно о 05.20 год в районі тупику маршруток № 91 до нього підійшли п`ятеро хлопців, раніше незнайомі ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які стали притискати його до стінки будинку та почали бити руками і ногами в область голови та забрали його майно. ОСОБА_13 та ОСОБА_9 витягли у нього з кишені мобільний телефон, ОСОБА_11 забрав ланцюжок.

Також провина ОСОБА_9 підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_24 , яка пояснювала у суді першої інстанції, що хлопці всі разом, у тому числі ОСОБА_9 , повертаючись до дому, іноді вночі приносили чужі речі.

Вказані пояснення обвинувачених, потерпілих та свідка є послідовними, логічними, повністю узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами по провадженню, не змінювалися як під час досудового розслідування, так і в суді першої інстанції, об`єктивно підтверджуються письмовими доказами по справі: протоколами впізнання, протоколами слідчих експериментів, та об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність викладених обставин в наданих поясненнях не вбачається.

В ході досудового розслідування було неодноразово проведено пред`явлення обвинуваченого ОСОБА_9 для впізнання потерпілим ОСОБА_19 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Зазначені слідчі дії були проведені у відповідності та з дотриманням вимог ст. 228 КПК України у присутності понятих, ОСОБА_9 представлявся для впізнання серед інших осіб у кількості не менше трьох під час проведення впізнання особисто та під час проведення впізнання по фото, потерпілим надавалися фото декількох осіб, не менше трьох, які між собою не мали різких відмінностей у віці, зовнішності та одягу, за результатами проведених слідчих дій були складені у відповідності до ст.ст. 104, 231 КПК України протоколи та протоколи вказаних слідчих дій були об`єктивно, повно та безпосередньо досліджені в суді першої інстанції та підтверджені наданими у судовому засіданні показаннями самих потерпілих.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи захисника щодо помилковості прийняття судом до уваги протоколів проведення слідчих експериментів за участю обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_15 , оскільки зазначені протоколи проведення слідчих експериментів складені у відповідності до ст.ст. 104, 240 КПК України, а слідчі експерименти проведені у відповідності до ст. 240 КПК України у присутності понятих, що було підтверджено в суді першої інстанції як показаннями потерпілого ОСОБА_15 , так і показами обвинувачених, а відсутність дат народження та місць народження понятих та статистів та відсутність зазначення місця проживання обвинувачених та потерпілого, даних статистів у протоколах про слідчі експерименти не є підставою для визнання зазначених доказів недопустимими, оскільки не зазначення цих даних не порушує права на захист обвинуваченого ОСОБА_9 чи прав та законних інтересів інших учасників кримінального провадження.

Суд не приймає до уваги доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника про те, що слідчі дії по кримінальному провадженню проведені особами не уповноваженими на їх проведення, оскільки вказане повністю спростовується наявними матеріалами провадження, а саме в матеріалах провадження наявні постанова керівника прокуратури від 12 жовтня 2015 року, якою було визначено групу прокурорів, до складу якої входив і прокурор ОСОБА_20 , та постанова керівника органу досудового розслідування від 01 лютого 2016 року, якою була призначена слідча група за зазначеним провадженням і до складу групи входив слідчий ОСОБА_25 .

Суд також вважає допустимим та належним доказом протокол огляду місця події квартири АДРЕСА_6 26 листопада 2015 року, оскільки він проведений у відповідності до вимог ст. 237 КПК України з дозволу опікуна неповнолітнього власника квартири ОСОБА_21 ОСОБА_22 , у його присутності та присутності понятих та складений відповідно до вимог ст.104 КПК України.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_22 не є володільцем або власником зазначеної квартири та не проживає в ній, а тому протокол огляду від 26 листопада 2015 року та вилучені під час огляду речі є недопустимими доказами, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються поясненнями, наданими свідком ОСОБА_21 , яка у суді пояснила, що вона разом зі своїм опікуном ОСОБА_22 проживає у квартирі АДРЕСА_7 . В суді першої інстанції клопотань про надання ОСОБА_22 документів на підтвердження факту володіння квартирою АДРЕСА_6 учасники провадження не заявляли.
Доводи захисника в апеляційній скарзі про незаконне затримання ОСОБА_9 також є безпідставними, оскільки відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2015 року до ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та матеріали провадження не містять будь-яких відомостей про затримання останнього, а захисником під час апеляційного перегляду не надано жодних відомостей на підтвердження зазначеної обставини.
Судом також ретельно досліджувалися та перевірялися інші матеріали кримінального провадження, зокрема:

За фактом відкритого викрадення майна, яке належить потерпілому ОСОБА_15 :

-висновок судово-медичної експертизи № 4660 від 06 жовтня 2015 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого повздовжнього перелому латерального відділу кісток носу із зміщенням відламків, синців, саднин та крововиливів обличчя, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). Вказані тілесні ушкодження спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо у термін, на який вказав потерпілий. ( т.1 а.с. 19-21);

-протоколи одночасного допиту, проведені 29 січня 2016 року: між підозрюваним ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_15 , між підозрюваним ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_15 , між підозрюваним ОСОБА_13 та потерпілим ОСОБА_15 , в ході яких кожний підтвердив свої пояснення щодо подій 01 вересня 2015 року та показання один одного стосовно обставин вчинення злочину;

-висновок судово-товарознавчої експертизи № 70/34-371 від 10 лютого 2016 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «iPhone 5 станом на 01 вересня 2015 року складала 5225 грн.;

-висновок судово-медичної експертизи № 513-е від 12 лютого 2016 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого повздовжнього перелому латерального відділу кісток носу із зміщенням відламків, синців, саднин та крововиливів обличчя, синців шиї, тулубу, верхньої кінцівки, саднин обох верхніх кінцівок та лівої нижньої кінцівки, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

За фактом відкритого викрадення майна, яке належить потерпілому ОСОБА_16 :

-протокол огляду місця події від 03 грудня 2015 року, згідно якого була оглянута ділянка місцевості, розташована біля буд. АДРЕСА_8 . ( т. 1.а.с. 83-84);

-протокол огляду від 26 листопада 2015 року, згідно якого під час огляду квартири АДРЕСА_9 були виявлені та вилучені речі та предмети, серед яких було виявлено пальто фірми «APPART», яке належить потерпілому ОСОБА_16 , гаманець з надписом «Nobel», який належить потерпілому ОСОБА_18 ( т. 2 а.с. 20-25);

-протокол пред`явлення речей для впізнання від 04 грудня 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_16 , в ході якого ОСОБА_16 , серед представлених для впізнання пальто, впізнав належне йому пальто, яке у нього було викрадено ( т. 1 а..с 85-86);

-протоколи одночасного допиту, проведені 29 січня 2016 року: між підозрюваним ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_16 , між підозрюваним ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_16 ,в ході яких кожний підтвердив свої пояснення щодо подій 17 жовтня 2015 року та показання один одного стосовно обставин вчинення злочину;

-висновок судово-товарознавчої експертизи № 70/34-371 від 10 лютого 2016 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Fly IQ 441» станом на 17 жовтня 2015 року складала 2200 грн., кашемірового пальто «APPART» складала 475 грн. ( т. 3 а.с. 46-52);

За фактом відкритого викрадення майна, яке належить потерпілим ОСОБА_17 та ОСОБА_18 :

- показання свідка ОСОБА_23 , який в суді першої інстанції пояснив, що він дійсно зі своїм напарником взимку 2015 року надвечір у приміщенні по вул. Миронова були присутні в якості понятих при здійсненні огляду та видачі якимось хлопцем наручного годинника, про що підписував протокол, обставин огляду він вже не пам`ятає, однак цей хлопець видавав все добровільно і на нього ніхто не тиснув.

-протокол огляду від 30 листопада 2015 року, згідно якого у буд. АДРЕСА_10 ОСОБА_26 був виданий наручний годинник «Longines», який належить потерпілому ОСОБА_17 ( т. 1 а.с. 137);

-протокол пред`явлення речей для впізнання від 01 грудня 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_17 , в ході якого ОСОБА_17 серед представлених для впізнання наручних годинників впізнав належний йому годинник, який у нього був викрадений. (т. 1 а.с. 140-141);

-протокол пред`явлення речей для впізнання від 02 грудня 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_18 , в ході якого ОСОБА_18 серед представлених для впізнання гаманців, впізнав належний йому гаманець з надписом «Nobel», який у нього був викрадений. (т. 1 а.с. 161-162);

-протоколи одночасного допиту, проведені 11 грудня 2016 року: між підозрюваним ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_17 , між підозрюваним ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_17 , між підозрюваним ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_18 , між підозрюваним ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_18 , в ході яких кожний підтвердив свої пояснення щодо подій 17 жовтня 2015 року та показання один одного відносно обставин вчинення злочину;

-висновок судово-товарознавчої експертизи № 70/34-371 від 10 лютого 2016 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Samsung Grand Duos Neo» станом на 17 жовтня 2015 року складала 1550 грн., гаманця фірми «Nobel складала 200 грн. ( т. 3 а.с. 46-52);

-висновок судово-медичної експертизи № 432-е від 06 лютого 2016 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_17 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: 14-ти ділянок осаднення: в лобній області праворуч, в виличній області праворуч, а проекції гребня правої клубової кістки, по задній поверхні правого ліктьового суглобу, в поперековій області праворуч та ліворуч, по долонній поверхні лівої кисті у її основи та основної фаланги 1-го пальця лівої кисті, по внутрішній та передній поверхні лівого колінного суглобу, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи по центру з садном на його тлі, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

За фактом відкритого викрадення майна, яке належить потерпілому ОСОБА_19 :

-протокол огляду від 26 листопада 2015 року, згідно якого у ОСОБА_13 була виявлена та вилучена сумка, яка належить потерпілому ОСОБА_19 ( т. 2 а.с 77-79);

-протокол пред`явлення речей для впізнання від 26 листопада 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_19 в ході якого ОСОБА_19 серед представлених для впізнання сумок, впевнено впізнав належну йому сумку, яка у нього була викрадена. ( т. 2 а.с. 80-81);

-протокол огляду від 26 листопада 2015 року, згідно якого у ОСОБА_27 був оглянутий та вилучений мобільний телефон «iPhone 4 8 Gb», який належить потерпілому ОСОБА_19 ( т. 2 а.с. 83);

-протоколи одночасного допиту, проведені 29 січня 2016 року: між підозрюваним ОСОБА_14 та потерпілим ОСОБА_19 , між підозрюваним ОСОБА_13 та потерпілим ОСОБА_19 , між підозрюваним ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_19 , між підозрюваним ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_19 , в ході яких кожний підтвердив свої пояснення щодо подій 07 листопада 2015 року та показання один одного відносно обставин вчинення злочину;

-висновок судово-товарознавчої експертизи № 70/34-371 від 10 лютого 2016 року, згідно якого ринкова вартість планшету «goclever r83.2» станом на 07 листопада 2015 року складала 887,25 грн., мобільного телефону «iPhone 4 8 Gb» складала 2200 грн., портативного зарядного пристрою «Power Bank 5600» складала 101 грн. ( т. 3 а.с. 46-52);

-висновок судово-медичної експертизи № 431-у від 06 лютого 2016 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_19 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: 2-х синців: у правій параорбітальній області з переходом на спинку носа та виличну області праворуч, на спинці носу по центру з переходом праворуч та ліворуч, 3-х внутрішньо-шкіряних крововиливів: на спинці носу ліворуч, в лобній області ліворуч, в лобно-скроневій області ліворуч з переходом на волосисту частину голови, 4-х саден: на спинці носу ліворуч та в лобно-скроневій області ліворуч (на тлі внутрішньо-шкіряних крововиливів), на нижній повіці правого ока (на тлі синця), що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Наведеними доказами, яким суд дав належну оцінку, спростовуються твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_9 не вчиняв інкриміновані йому злочини та що на час вчинення злочинів знаходився або вдома, або гуляв в центральній частині міста з дівчиною.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що обвинувачені та потерпілі з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у зазначених злочинах.

Не заслуговують на увагу доводи захисника стосовно порушення порядку відкриття доказів, а саме телефону «iPhone 4 8 Gb», кашемірового пальто APPART, гаманця з написом Nobеl, сумки DIVFLONG, товарного чеку, коробки від телефону MD198ZP/A, Iphone 4, White, 8 GB, коробки від телефону Модель GT I9060ZWDSEK, наручного годинника LONGINES L2 669.4, оскільки відповідно до наявного в матеріалах провадження протоколу надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з ними ОСОБА_9 , його законного представника ОСОБА_28 та захисника ОСОБА_7 в повному обсязі ознайомлено з матеріалами провадження, жодних доповнень та зауважень останній не мав.

Беручи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказам у сукупності відповідно до вимог ст. 94 КПК України, врахувавши поведінку всіх учасників під час вчинення кримінальних правопорушень, суд дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 в кримінальних правопорушеннях, за які його засуджено. Проявів упередженості щодо обвинуваченого з боку органів досудового розслідування і суду вивченням матеріалів кримінального провадження не виявлено.

Та обставина, що суд по-іншому оцінює наведені у вироку докази порівняно з оцінкою їх захисником в апеляційній скарзі, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду. Тому доводи в скарзі захисника про неправильну оцінку доказів судом у вироку є безпідставними.

Доводи ж захисника, на які він звертає увагу в апеляційній скарзі, про те, що деякі обставини провадження всебічно не досліджені, є безпідставними, оскільки на підставах тих доказів, які були предметом перевірки в судових засіданнях першої й апеляційної інстанцій, з достатньою повнотою з`ясовано всі обставини зазначених у вироку кримінальних правопорушень.

З огляду на те, що вивченням матеріалів провадження не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин кримінального провадження, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду, яка викликає необхідність скасування вироку, на чому захисник наголошує у своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, твердження захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_9 в зазначених злочинах, а також доводи про відсутність у кримінальному провадженні достовірних доказів його вини у кримінальних правопорушеннях, за які він був засуджений, належно перевірялися в судовому засіданні й обгрунтовано визнані безпідставними.

Отже, на підставі оцінки й аналізу наведених доказів суд правильно визнав винним ОСОБА_9 в названих у вироку кримінальних правопорушеннях.

Суд дійшов такого висновку, виходячи з сукупності всіх обставин вчинених діянь і правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України як грабіж, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осібта розбій.

За таких обставин вважати, що ОСОБА_9 необгрунтовано засуджено за вказані злочинні дії, а тому відносно нього потрібно постановити виправдувальний вирок, як про це зазначається в апеляційній скарзі його захисника ОСОБА_7 , немає підстав.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б призводили до скасування вироку при досудовому розслідуванні кримінального провадження та під час розгляду в суді першої інстанції, не встановлено.

Доводи захисника ОСОБА_7 про те, що при призначенні ОСОБА_9 покарання суд не в повній мірі врахував зразкові характеризуючі дані та необгрунтовано призначив йому суворе покарання, не заслуговують на увагу.
При призначенні ОСОБА_9 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчинених правопорушень, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також зазначив, що визнав обставиною, що помякшує покарання, вчинення злочинів у неповнолітньому віці, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , - судом не встановлено.
З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та конкретних обставин їх вчинення, а також даних про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, за місцем попереднього навчання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра психіатра не перебуває, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі у межах строку, визначеного санкцією статей Кримінального кодексу України.
Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_9 є раніше несудимою особою, здобув повну середню освіту, за місцем навчання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра психіатра не перебуває, мають місце, проте вони були враховані при призначенні покарання судом першої інстанції.
Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, вступив до вищого навчального закладу, навчається на стаціонарі, неофіційно працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, за місцями мешкання та реєстрації характеризується позитивно, оскільки документи на їх підтвердження в матеріалах провадження відсутні та захисником під час апеляційного перегляду не надано будь-яких відомостей на підтвердження вказаних обставин.
З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з вироком суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 , вважає його законним і обгрунтованим, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування вироку суду.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2018 року щодо ОСОБА_9 - залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга у Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді

________________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4