Провадження № 1-кп/712/625/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Соснівський районий суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0002230 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, громадянин України, українця, із середньою спеціальною освітою, працюючого оператором АЗС «Перон», одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , 2011 р.н., зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 03.05.2019 року о 23 годині 06 хвилин, керуючи автомобілем OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по бульвару Шевченка в м. Черкаси зі сторони вулиці Святотроїцька в напрямку до вулиці Пушкіна біля перехрестя з вулицею Михайла Грушевського та поблизу буд. №145 грубо порушив вимоги:

- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.4. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км./год.;

- п. 18.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Під час руху він, грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, будучи заздалегідь об`єктивно проінформованим про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований по бульвару Шевченка біля перехрестя з вулицею Михайла Грушевського та поблизу будинку № 145 в місті Черкаси, позначений дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а тому в момент, коли на вказаному пішохідному переходові перебував пішохід, рухаючись зі швидкістю 77.5 км./год., яка значно перевищує дозволену в населеному пункті швидкість руху, вчасно не застосував заходів для зменшення швидкості руху свого транспортного засобу та не зупинився, не надавши дорогу пішоходові, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух прямо та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину бульвару Шевченка по вказаному вище пішохідному переходові зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/746 від 10.07.2019 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правої гомілки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травми голови із струсом головного мозку, раною, крововиливами, саднами м`яких тканин голови та обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; саден верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Спричинення потерпілому ОСОБА_5 середнього ступеню тяжкості та легких тілесних ушкоджень, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №1597/19-23 від 25.07.2019 знаходиться в причинному зв`язку з порушенням водієм автомобіля OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , вимог п.п. 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, по суті заданих питань пояснив, що 03.05.2019 року близько 23-06 год. керував автомобілем «Oпель Астра» д.н. НОМЕР_1 та рухаючись по бул. Шевченка в м. Черкаси зі сторони вул. Святотроїцька в напрямку до вул. Пушкіна біля перехрестя з вул. М.Грушевського, поблизу буд. № 145 не зупинившись перед пішохідним переходом скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину бул. Шевченка по вказаному пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. Заявлений потерпілим цивільний позов визнав частково, так як ним добровільно сплачено витрати на лікування ОСОБА_5 в сумі 8849,80 грн., крім того розмір заявленої шкоди покривається розміром страхового відшкодування. Моральну шкоду визнав в сумі 10 000 грн. Щодо відшкодування коштів не отриманої заробітної плати пояснив, що потерпілий офіційно працевлаштований, тому йому завдані збитки відшкодовує Фонд соціального страхування.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 заявлений цивільний позов визнав частково, його винність підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі.

- показами потерпілого ОСОБА_5 який у судовому засіданні пояснив, що 03.05.2019 року близько 23-06 год. він переходив дорогу по пішохідному переходу на перехресті бул. Шевченка - вул. М.Грушевського в м. Черкаси, в цей час водій автомобіля «Oпель Астра» д.н. НОМЕР_1 , який рухався по бул. Шевченка зі сторони вул. Святотроїцька в напрямку до вул. Пушкіна, не зупинившись перед пішохідним переходом, здійснив на нього наїзд. Заявлений цивільний позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити та призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу;

- висновком судової автотехнічної експертизи № 1597/19-23 від 25.07.2019 року, згідно якого швидкість руху автомобіля «Oпель Астра» д.н. НОМЕР_1 , в момент виходу пішохода ОСОБА_5 на проїзну частину, становила приблизно 77,5 км./год. У даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Oпель Астра» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 18.1 ПДР України. У даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Oпель Астра» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.п. 12.4, 18.1 ПДР України, що з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з виникненням ДТП;

- висновком судово-медичної експертизи № 02-01/746 від 14.05.2019 року, згідно якого у ОСОБА_5 , згідно даних медичної карти, мали місце ушкодження: закритий перелом обох кісток правої гомілки; травма голови зі струсом головного мозку, раною, крововиливами, саднами м`яких тканин голови та обличчя; садна верхніх та нижніх кінцівок. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному в ухвалі суду та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- вимогою, згідно якої ОСОБА_6 раніше не судимий;

- характеристикою з місця проживання та місця роботи, згідно яких ОСОБА_6 характеризується позитивно;

- довідкою КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня», згідно якої ОСОБА_6 на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває;

- досудовою доповіддю відносно ОСОБА_6 ;

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.

З ч.1 ст. 91 КПК України вбачається, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.1, 2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 р. (п. 146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В якості обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують відповідальність відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд дотримується вимог ст. 65 КК України, оскільки має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню обвинуваченого ОСОБА_6 , а також запобігти вчиненню нових злочинів. Оскільки в разі призначення невідповідного, невиправдано м`якого чи надто суворого покарання, мети покарання буде важко досягти.

На підставі викладеного, враховуючи думку потерпілого та особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце роботи, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, також враховуючи тяжкість вчиненого злочину, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при призначенні покарання у вигляді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 в сумі 153 141,50 грн., з яких матеріальна шкода в сумі 27 829,50 грн., недоотримана заробітна плата в сумі 105 312 грн. та моральна шкода в сумі 20 000,00 грн. підлягає до часткового задоволення.

Матеріальна шкода підлягає до задоволення в сумі 18 979,70 грн., так як згідно з наданої квитанції ОСОБА_6 відшкодував витрати за лікування ОСОБА_5 в сумі 8 849,80 грн.

Моральна шкода підлягає до задоволення в сумі 15 000,00 грн. виходячи з наступного.

Визнаючи розмір відшкодування моральної шкоди судом враховується ступінь страждань та переживань потерпілого, а також те, що подія змінила ритм його життя та зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану, а також ступінь вини обвинуваченого, послідуючу бездіяльність в добровільному відшкодуванні спричинених потерпілому збитків, та враховуючи положення ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Щодо відшкодування недоотриманої заробітної плати в сумі 105 312 грн. судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», допомога при тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.

Вказана допомога виплачується Фондом соціального страхування України.

Тому, в цій частині позов потерпілого ОСОБА_5 не підлягає до задоволення.

Процесуальні витрати за проведення по справі судової автотехнічної експертизи в сумі 3 140,00 грн. підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь Держави.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирався.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 18 979,70 грн. та моральну шкоду в сумі 15 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Держави процесуальні витрати за проведення по справі судової автотехнічної експертизи в сумі 3 140,00 грн.

Речові докази:

-автомобіль «Oпель Астра» д.н. НОМЕР_1 переданий на зберігання ОСОБА_8 - залишити за належністю;
-лазерний CD-R диск приєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі п. 6 ст. 376 КПК України отримати в суді копію вироку.

Головуючий : ОСОБА_1