Справа №718/2117/19
Провадження №1-кп/718/114/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2019 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
кримінальне провадження №0000431 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2019 року з обвинувальним актом щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області, українця, громадянина України, із професійно-технічнгою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-
ВСТАНОВИВ :
30.06.2019 року близько 17 години 15 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи поблизу магазину «Афанасія», що розташований за адресою вул. Шевченка, 1 А с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області вчинив словесну суперечку із ОСОБА_5 на ґрунті неприязних стосунків, що склалися між ними заздалегідь, в ході якої діючи протиправно наніс останньому близько 6 дарів кулаком правої руки в область голови та тулуба. В результаті вказаних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців: по слизовій нижньої губи справа, по слизовій верхньої губи справа, по передній поверхні грудної клітини зліва між передньою під пахвою і середньо-ключичною лініями на рівні 3-го ребра, в тім`яно-скроневій ділянці голови справа; саден: по передній поверхні грудної клітини зліва між передньою під пахвою і середньо-ключинною лініями на рівні 3-го ребра, по зовнішній поверхні верхньої губи справа; поверхневої забійної рани по слизовій верхньої губи справа. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 91-Е від 04.07.2019 дані тілесні ушкодження відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що у скоєному щиро розкаюється та просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак, через канцелярію суду подав заяву в якій обставини в обвинувальному акті не оспорює та підтримує в повному обсязі.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви в добровільності їх позицій, заслухавши думку прокурора та роз`яснивши ОСОБА_3 , що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу ОСОБА_3 , визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України умисне нанесення легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_3 відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Також судом враховуються фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме: щире каяття, беззаперечне визнання своєї вини у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, передбаченому санкцією статті ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт.
Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченої, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.
На підставі ч.9 ст.100КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 309, КК України, ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
Речовий доказ, а саме: оптичний DVD-R диск «Arena» із відеозаписом «magazyn_ch8_1033_1033.asf» - залишити в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1