Кримінальне провадження № 194/1755/19
Номер провадження № 1-кп/194/218/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2019 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2019 року за № 0000427 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернівка Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в період часу з 09 березня 2019 року по 10 вересня 2019 року, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняла дії психологічного насильства над своєю бабусею ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проявлялося у словесних образах потерпілої грубими нецензурними словами та погрозами застосування фізичного насильства, насильного покидання квартири, внаслідок чого остання зазнала психологічних страждань, а також погіршення якості життя, що виразилось у неодноразових залишаннях потерпілою постійного місця проживання.
Так, 09 березня 2019 року о 18-00 год. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила дії психологічного характеру до своєї бабусі ОСОБА_5 , чим вчинила насильство в сім`ї, за що 12 березня 2019 року була притягнута постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Крім того, 26 червня 2019 року о 18-00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї бабусі ОСОБА_5 насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме висловлювалася на її адресу нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого завдала їй психологічних страждань, за що 04 липня 2019 року постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Крім того, в період часу з 09 вересня 2019 року по 10 вересня 2019 року ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , погрожувала та принижувала, вимагала гроші на спиртні напої, а також виганяла з квартири свою бабусю ОСОБА_5 , внаслідок чого завдала їй психологічних страждань, а також погіршення якості життя.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними систематичними діями вчиняла психологічне насильство щодо своєї бабусі ОСОБА_5 , чим спричинила їй психологічні страждання, а також погіршення якості життя.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні винною себе визнала повністю, та пояснила, що вона мешкає разом з бабусею. Так, в березні, червні та вересні 2019 року вона вчиняла відносно своєї бабусі ОСОБА_5 психологічне насильство, а саме ображала та принижувала останню на ґрунті вживання спиртних напоїв. В скоєнні злочину розкаюється. Зрозуміла свою поведінку та наданий час має бажання виправитися, вибачається перед потерпілою.
Враховуючи пояснення обвинуваченої, а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження: допитом обвинуваченої, постановами суду та даними, які характеризують її особу.
Винність обвинуваченої в скоєнні інкримінованого нею діянні знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:
Як вбачається з постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за те, що вона 26 червня 2019 року о 18-00 год., за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,вчинила відносно своєї бабусі ОСОБА_5 насильство в сім`ї психологічного характеру, висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, чим могло бути завдано психологічна шкода здоров`ю потерпілої, за що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк тридцять годин.
Як вбачається з постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за те, що вона 09 березня 2019 року о 18-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 ,вчинила відносно своєї бабусі ОСОБА_5 насильство в сім`ї психологічного характеру, за що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк сорок годин.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає їх достатніми та допустимими, та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 в скоєному злочині.
Даючи юридичну оцінку її діям, суд вважає, що вона винна в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, та її дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України.
При призначенні покарання суд враховує, що злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також особи обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, бажання виправитися.
Крім того, із досудової доповіді про обвинуваченої, підготовленої 04 листопада 2019 року Павлоградським міськрайонним відділом філії державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області Державної установи "Центр пробації" Міністерства юстиції України, встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судима. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (окремих громадян), у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на неї обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст.ст. 69, 69-1 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, бажання виправитися, вибачилася перед потерпілою, обставин, які пом`якшують покарання: щирого каяття, та обставин, які обтяжують покарання: вчинення злочину щодо особи похилого віку, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, думки потерпілої, яка просила суд призначити не суворе покарання, оскільки її вибачила, та з урахуванням досудової доповіді про обвинувачену, суд вважає, що для її виправлення та попередження нових злочинів їй необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ст. 126-1 КК України, але не в максимальній межі.

Саме така міра покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових злочинів.
Клопотань про обрання запобіжних заходів не заявлено.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.
Відносно ОСОБА_3 обмежувальні заходи, передбачені вимогами ст. 91 -1 КК України не застосовувати.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1