Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3132/19
номер провадження 1-кп/695/332/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого: судді ОСОБА_1

за участю

секретая ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

у підготовчому судовому засіданні по розгляду кримінального провадження по обвинувальному акту стосовно:

ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Дане кримінальне провадження перебуває у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, є достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати судовому розгляду, можуть переховуватись від суду з метою уникнення покарання, тому більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну поведінку обвинувачених неможливо.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечували проти заявлених прокурором клопотань про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як вважають, що забезпечити їх належну поведінку, можливо таким запобіжним заходом як домашній арешт.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти заявленого прокурором клопотання.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, так як відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.
Ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились, а саме, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 неодружені, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не мають, ніде не працюють, що свідчить про відсутність у них стійких соціальних зв`язків, а тому існує ризик, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 можуть переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того існує ризик впливу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на свідків та потерпілого, які не допитані.
Відповідно до п.,п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Як зазначено в п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".
Суддя зважає на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, що є суттєвим елементом при оцінюванні наведених ризиків, зокрема щодо переховування та повторного вчинення злочинів, тиску на свідків та потерпілих, приховування речових доказів, тощо.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Окрім того суд враховує і ту обставину, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вже притягувалися до кримінальної відповідальності.
Таким чином, обвинуваченими наявність ризиків, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, не спростовано, а самі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не відпали та продовжують існувати.
Суд також враховує, що судовий розгляд кримінального провадження не може бути закінчений у межах строку запобіжного заходу, який закінчується 01.10.2019 року.
За таких обставин суд вважає, що більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених на даній стадії неможливо.
Тому суд продовжує термін запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ..
Оскільки в судове засідання обвинувачена ОСОБА_7 не з`явилася із невідомих причин, підготовче судове засідання необхідно перенести на іншу дату про що повідомити учасників процесу.
На підставі зазначеного та керуючись
ст., ст. 199, 314 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, а саме до 28 листопада 2019 року включно.
Продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб, а саме до 28 листопада 2019 року включно
Відкласти підготовче засідання до 18.10.2019 року о 11 год. 00 хв., про що повідомити учасників процесу.

Головуючий: ОСОБА_1