справа № 488/861/19
провадження № 1-кп/488/288/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2019 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , її законного представника ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, із середньо освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця строкової військової служби в/ч НОМЕР_1 , раніше судимого Корабельним районним судом м.Миколаєва 13.02.2019 року за ч.1 ст.185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі із застосуванням ст.75, 76 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 повторно 10.01.2019 року близько 09.30 години, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу своєї співмешканки потерпілої ОСОБА_5 взяв банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанку» № НОМЕР_2 , належну останній, та того ж дня близько 13.20 години, з вказаної банківської картки, знаючи її пін код, шляхом здійснення фінансових операцій по видачі грошових коштів, перебуваючи біля банкомату ПАТ КБ «ПриватБанку», розташованого в супермаркеті «Таврія В», за адресою: м.Миколаїв, вул.Глінки,3 здійснив крадіжку грошових коштів, які належать потерпілій, шляхом зняття з банкомату грошових коштів у сумі 5 000 грн.
Обвинувачений вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставин таємного викрадення ним майна потерпілої ОСОБА_5 з банківської картки останньої, яку він взяв, коли потерпілої дома не було та надалі, знаючи її пін код, перебуваючи біля банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованого в маркеті «Таврія В», за адресою: м.Миколаїв, вул.Глінки,3 зняв з вказаної картки 5 000 грн., належні потерпілій, які надалі повернув останній.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.
Неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 обставини викрадення належних їй грошових коштів з банківської картки, що мало місце 10.01.2019 року у судовому засіданні підтвердила; суду також показала, що з обвинуваченим на час скоєння злочину вони мешкали у цивільному шлюбі, мають спільну дитину, шкода обвинуваченим їй відшкодована, вона не має до нього жодних претензій та просить суворо не карати.
Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 надала пояснення, аналогічні показанням потерпілої.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються - в частині дослідження інших доказів. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного злочину з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 за ст. 185 ч.2 КК України у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, відсутність тяжких наслідків; особу обвинуваченого, раніше судимого, який посередньо характеризується за місцем проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує повне визнання вини, каяття у скоєному, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого, повне відшкодування шкоди потерпілій, яка не має до обвинуваченого жодних претензій, активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
Враховуючи, що інкриміноване правопорушення вчинено обвинуваченим до постанови попереднього вироку, покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю злочинів за ст. 70 ч. 4 КК України.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю злочинів, суд враховує правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17, відповідно до якого кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.
Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.
З урахуванням вищевикладених обставин, які характеризують особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину та ступінь небезпечності винної особи для суспільства, для досягнення цілей покарання суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 13.02.2019 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно покарання визначити у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік, у відповідності зі ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Перебіг іспитового строку починається з моменту проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1