Дата документу 10.06.2019 Справа № 337/713/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/713/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/449/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2019 року, якою накладено арешт на майно, яке було вилучено під час затримання ОСОБА_8 в порядку ст.208 КПК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів провадження, до слідчого судді звернувся слідчий СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , з погодженим з прокурором клопотанням, про арешт майна, мотивуючи його наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що при невстановлених слідством обставинах у невстановлений слідством час ОСОБА_8 діючи умисно, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», який став зберігати з метою подальшого збуту, до того, як 13.12.2018 ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», знаходячись біля гаражу по АДРЕСА_1 , шляхом продажу за грошові кошти в розмірі 200 грн., незаконно збув ОСОБА_10 зіп-пакет з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 7-2559 від 02.01.2019 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом (марихуаною), маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,493 г.

Крім того, при невстановлених слідством обставинах у невстановлений слідством час ОСОБА_8 діючи умисно, повторно, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», який став зберігати з метою подальшого збуту, до того, як 10.04.2019 приблизно о 14-00 годині ОСОБА_8 маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», вчинений повторно, знаходячись біля кіосків по вул. Воронезька, 10 в м. Запоріжжя, шляхом продажу за грошові кошти в розмірі 200 грн., незаконно, повторно збув ОСОБА_10 особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс».

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинені повторно.

10.04.2019 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України, під час затримання було проведено обшук ОСОБА_8 та вилучено целофановий пакет в якому знаходиться зіп-пакет з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, грошові кошти на загальну суму 6910 грн., мобільний телефон «Xiomi Redmi S2» у корпусі срібного кольору та сумку, що належить ОСОБА_8 .

Посилаючись на те, що вилучені у ОСОБА_8 в ході обшуку під час затримання в порядку ст. 208 КПК України речі, мають суттєве значення у кримінальному провадженні, а саме: речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору у зіп-пакеті у целофановому пакеті та сумка, що належить ОСОБА_8 необхідні для проведення судової хімічної експертизи, так як є підстави вважати, що речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору у зіп-пакеті у целофановому пакеті є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», який є предметом кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним обігом, а сумка, що належить ОСОБА_8 могла зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, так, як на ній можуть міститися залишки особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», мобільний телефон «Xiomi Redmi S2». у корпусі срібного кольору використовувався ОСОБА_8 як засіб зв`язку для вчинення вказаних кримінальних правопорушень тобто використовувався, як засіб вчиненого кримінального правопорушення та грошові кошти на загальну суму 6910 грн. одержані ОСОБА_8 внаслідок вчинення ним кримінальних правопорушень та є доходами від них, слідчий просив накласти арешт на вказане майно, і вказане клопотання було задоволено слідчим суддею.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 10.04.2019 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, під час затримання було проведено обшук ОСОБА_8 та вилучено целофановий пакет в якому знаходиться зіп-пакет з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, грошові кошти на загальну суму 6910 грн., мобільний телефон «Xiomi Redmi S2», у корпусі срібного кольору та сумку, що належить ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 5. ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

В порушення вказаної норми права слідчий звернувся до суду лише 16.04.2019 року незважаючи на те, що майно було вилучено 10.04.2016 року. Тобто, при зверненні до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна слідчим було порушено вищевказаний строк.

Відповідно до ч. 2 стаття 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Тобто, клопотання про арешт майна повинно було бути подано 11.04.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Слідчим не було заявлено клопотання про поновлення пропущеного ним строку для подання клопотання для накладення арешту. Таким чином, у суду були відсутні правові підстави для задоволення клопотання про арешт майна.

Накладення арешту на майно, вилучене при затриманні ОСОБА_8 , порушує його право власності.

Заслухавши доповідача по справі, вислухавши представника власника майна та прокурора, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Клопотання слідчого про арешт майна подане у зв`язку з необхідністю збереження речових доказів, тобто з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що слідчим надано достатні на даній стадії кримінального провадження фактичні дані вважати, що вилучені предмети, а саме целофановий пакет в якому знаходиться зіп-пакет з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, грошові кошти на загальну суму 6910 грн., мобільний телефон «Xiomi Redmi S2» у корпусі срібного кольору та сумка, можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій та/або набуті кримінально протиправним шляхом, тому накладення арешту на вищевказане майно є необхідною мірою для їх збереження, як речових доказів.
З ухвали слідчого судді випливає, що суд врахував правові підстави для накладення арешту на майно, перевірив його мету, врахував наслідки арешту майна для ОСОБА_8 .

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_8 підписав протокол обшуку та вилучення речей і грошових коштів без зауважень.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що клопотання було подано слідчому судді з порушенням вимог ч.5 ст.171 КПК України.

Разом тим целофановий пакет в якому знаходиться зіп-пакет з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, грошові кошти на загальну суму 6910 грн., мобільний телефон «Xiomi Redmi S2» у корпусі срібного кольору та сумка, вилучені у ОСОБА_8 під час затримання в порядку ст.208 КПК України, після їх вилучення в подальшому були визнані речовим доказом постановою слідчого від 10.04.2019. Вказана постанова не скасована.

За змістом ч. 5 ст. 171 КПК України пропуск строку звернення із клопотанням про арешт майна може бути підставою для його повернення особі, у якої його було вилучено, але не є підставою для постановлення слідчим суддею ухвали про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відтак твердження апелянта щодо необхідності відмови у задоволенні відповідного клопотання з приводу недотримання слідчим строків звернення до слідчого судді є такими, що не впливають на вірність висновку суду про необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 170-173 КПК України, та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2019 року про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000263 від 7 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4