Постанова
про попередній розгляд справи
27.11.2019 року Суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні матеріали кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366, ч.2 ст.205 КК України та ОСОБА_7 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, суд -
в с т а н о в и в:
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27.03.2015 року вирок Франківського районного суду м.Львова від 03.11.2014 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 скасовано, а матеріали кримінальної справи направлено на новий розгляд в Франківський районний суд м.Львова в іншому складі.
Дана кримінальна справа перебувала у провадженні Франківського районного суду м.Львова (головуючий суддя ОСОБА_8 ).
У зв`язку із закінченням п`ятирічного терміну повноважень судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_8 , 01.11.2017 року кримінальну справу після виконання вимог ст. 16-2 КПК України 1960 року, передано для розгляду судді цього ж суду ОСОБА_1 .
Дана кримінальна справа, з урахуванням скерування Апеляційного суду Львівської області на підставі ст. 38 КПК України 1960 року, підсудна Франківському районному суду м.Львова.
У даній кримінальній справі немає підстав для її закриття або зупинення.
Обвинувальний висновок складено у відповідності до вимог, встановлених КПК України 1960 року.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 26.04.2018 року звернувся до суду з клопотанням про скасування заборони ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України у виїзді за межі України, мотивуючи тим, що ОСОБА_7 протягом всього судового розгляду справи бездоганно виконує свої обов`язки, жодним чином не чинив спроби перешкодити кримінальному провадженню, з`являвся на всі без винятку виклики суду. ОСОБА_7 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, працевлаштований, раніше не судимий, що дає підстави вважати про відсутність підстав вважати, що останній в майбутньому ухилиться від суду.
Обвинувачений ОСОБА_6 27.11.2019 року подав до суду клопотання, в якому не заперечує щодо призначення справи до судового розгляду, щодо заяви на рахунок дозволу виїзду за кордон не заперечує та підтримує.
Представник потерпілого ТзОВ «Будівельний альянс» - ОСОБА_5 27.11.2019 року подав до суду клопотання, в якому не заперечує щодо призначення справи до судового розгляду. Однак, щодо заявленого захисником обвинуваченого клопотання про скасування заборони виїзду за кордон заперечує, оскільки обвинуваченим завдана потерпілому ТзОВ «Будівельний альянс» матеріальна шкода в розмірі 484644,00 грн., яка не відшкодована.
Обвинувачений ОСОБА_7 27.11.2019 року звернувся до суду з клопотанням, в якому не заперечує щодо призначення справи до судового розгляду, а також просить суд задоволити клопотання, яке подане його захисником ОСОБА_9 26.04.2018 року про скасування заборони виїзду за межі України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 , 27.11.2019 року подав до суду клопотання, в якому просить суд призначити справу до судового розгляду. Крім цього, просить також задовольнити клопотання, яке подано 26.04.2018 року захисником ОСОБА_7 , про скасування заборони ОСОБА_7 у виїзді за межі України.
Вивчивши матеріали справи, аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності суд приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що представником ТзОВ «Будівельний альянс» 09.07.2012 року заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення цивільного позову у даній кримінальній справі, заборонивши ОСОБА_7 , тимчасово, до закінчення судового розгляду даної кримінальної справи, виїзд за кордон України шляхом ухвалення відповідного рішення та надіслання його копії до Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Постановою Франківського районного суду м.Львова від 10.07.2012 року ОСОБА_7 заборонено виїжджати за межі України до закінчення судового розгляду даної кримінальної справи.
Як встановлено судом, старшим слідчим в ОВС СУ ГУМВСУ у Львівській області підполковником міліції ОСОБА_10 , 12.03.2012 року відібрано підписку про невиїзд ОСОБА_7 .
Вироком Франківського районного суду м.Львова від 20.10.-03.11.2014 року заборону на виїзд за межі України до закінчення судового розгляду кримінальної справи накладену ОСОБА_7 постановою Франківського районного суду м.Львова від 10.07.2012 року скасовано.
Однак, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27.03.2015 року вирок Франківського районного суду м.Львова від 20.10.-03.11.2014 року скасовано, а матеріали кримінальної справи направлено на новий розгляд до Франківського районного суду м.Львова в іншому складі.
Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в конвенції, та в першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь яку країну, включно зі своєю власною. на здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом, та є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав та свобод інших осіб.
Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права кожному, хто законно перебуває на території будь-якої держави, належить, у межах цієї території, право на вільне пересування і свобода вибору місця проживання. Кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
Відповідно до ч.1 ст. 148 КПК України (в ред. 1960 p.), запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжувати злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
Відповідно до ч.2 ст.148 КПК України (в ред. 1960 р.) встановлює, що запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилятися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.
Згідно ст. 150 КПК України (в ред. 1960 p.), при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у ст.148 КПК України 1960 року, враховується тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень.
Також враховується, що відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком суду.

Як встановлено в попередньому судовому засіданні, дана кримінальна справа є значною за обсягом, що потребує тривалого часового проміжку для її розгляду.

Суд, враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу ОСОБА_7 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, відсутність даних про наявність фактів ухилення обвинуваченого від явки до суду чи неналежної процесуальної поведінки.

Відтак з врахуванням наведених мотивів суд приходить до висновку про те, що клопотання про скасування заборони ОСОБА_7 у праві виїзду з України підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 237, 240, 241, 244, 245 КПК України (в редакції 1960 року), суд

п о с т а н о в и в:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366, ч.2 ст.205 КК України та ОСОБА_7 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні Франківського районного суду м.Львова за адресою: м. Львів, вул. Генерала Чупринки,69 , - на 06.02.2020 року на 12:00 год.
Про час та місце розгляду справи повідомити учасників процесу.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 про скасування заборони у виїзді з України задоволити.
Заборону на виїзд за межі України до закінчення судового розгляду кримінальної справи накладену ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1 ) постановою Франківського районного суду м.Львова від 10.07.2012 року скасувати.

Копію постанови скерувати для відома до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1