Справа № 129/1788/19
Провадження по справі № 1-кп/129/437/2019
У Х В А Л А

26.11.2019 року Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальну справу № 0000197 про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, -

Встановив:

Згідно з обвинувальним актом від 27.06.2019 р., затвердженого прокурором відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 , «…біля 04 години 30 хвилин 29.04.2019 водій ОСОБА_5 , керуючи технічно несправним автомобілем «Opel Vectra», державний номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням «с. Харпачка - с. Ярмолинці» в напрямку с. Ярмолинці Гайсинського району Вінницької області допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який лежав в межах проїзної частини.
Після вчинення наїзду на пішохода ОСОБА_8 , водій ОСОБА_5 розуміючи, що поставив потерпілого в небезпечний для життя стан та усвідомлюючи те, що залишає без допомоги особу, яка внаслідок отриманих травм позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження та в нічний час перебуває на проїзній частині, маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу, не виконав свого громадянського обов`язку, не переконався, чи потребує потерпілий допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу та з метою уникнути відповідальності зник з місця пригоди.
Відповідно до висновку судово - медичної експертизи №54 від 03.06.2019, внаслідок ДТП ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: множинних саден та забійних ран в ділянці голови, обличчя, тулуба та кінцівок; закритих переломів лівого стегна, обох кісток лівої та правої гомілок; відкритого перелому правої плечової кістки; множинних прямих переломів ребер гріної клітки зліва, подвійного перелому грудин; перелому кісток склепіння черепа з переходом на основу черепа, субарахноїдального крововиливу; розриву-розтріскування капсули та паренхіми печінки з послідуючим крововиливом в черевну порожнину; забою-струсу легенів та серця.
Всі вище вказані травми мають прижиттєвий характер які могли виникнути одномоментно від дії тупих предметів, якими могли бути виступаючі частини днища, колеса легкового автомобіля, що могли мати місце і при переїзді через тіло. Таким чином отримана ОСОБА_8 політравма стоїть в причинному зв`язку зі смертю та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.
Смерть ОСОБА_8 настала майже миттєво протягом декількох хвилин після отримання. Не виключається що тіло ОСОБА_8 знаходилось в лежачому або близькому до того положенні на дорожньому покритті в момент первинного контакту з транспортним засобом.
Відповідно до висновку судово-токсикологічної експертизи в крові трупа ОСОБА_8 було виявлено алкоголь в концентрації 0,8 ‰...».
Прокурор просив розгляд обвинувального акта відкласти, потерпіла вважала за необхідне призначити його до судового розгляду, обвинувачений та його захисник ОСОБА_6 вважали за необхідне повернути його прокурору для усунення недоліків, що заважають судовому розгляду, - через неконкретність викладу фактичних обставин діяння, які прокурор вважає встановленими, зауваживши при цьому, що речовим доказом визнано та приєднано до матеріалів справи автомобіль «Москвич 2141» державний номерний знак НОМЕР_2 , та зазначено потерпілу ОСОБА_9 , які жодного відношення до справи не мають; також не зазначено про юридичну долю провадження відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України.

З урахуванням позицій учасників справи, змісту обвинувального акта та вимог закону суд визнає за необхідне повернути його прокурору з таких мотивів і підстав.

Згідно з п.п.1,2 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину.

Відповідно до п.п.3,5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин злочину, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію злочину з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, перелік належних потерпілих.

За п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу скоєння та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ) від 25.07.2000 р. у справі «Матоцціа проти Італії» обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «в» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція). Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення.

За рішенням ЄСПЛ від 09.10.2008 р. у справі «Абрамян проти Росії» деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про факти та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

Положення п.п.а п.3 ст.6 Ковенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.

Таким чином, зі змісту наведених приписів кримінального процесуального закону в органічному взаємозв`язку з судовою практикою ЄСПЛ стосовно змісту, обсягу та якості фактичної і юридичної сторони висунутого особі обвинувачення видно, що в обвинувальному акті повно, детально, точно, доречно повинні бути викладені всі обставини, які характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторони діяння і підлягають доказуванню в суді та забезпечать можливість для ефективного захисту зокрема, і право на справедливий суд загалом.

Приписи закону стосовно викладення в обвинувальному акті фактів, які повно, точно, всебічно та об`єктивно в необхідній і достатній мірі характеризують мотив, зміст і спрямованість умислу обвинуваченого, перебіг його діянь не виконано.

Так, в обвинувальному акті немає відомостей про те, які конкретно технічні несправності мав автомобіль «Opel Vectra» державний номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 і чи можна було його взагалі експлуатувати; за наявності висновку експерта про смерть ОСОБА_8 майже миттєво, через декілька хвилин після наїзду на нього автомобілем, чи є кваліфікуюча ознака про можливість ОСОБА_5 надати потерпілому допомогу; не зазначено про юридичну долю кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України.
Крім того, в обвинувальному акті вказано потерпілу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка жодного відношення до померлого ОСОБА_8 не має, а в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, що визнано та приєднано до кримінального провадження речовим доказом автомобіль «Москвич 2141» державний номерний знак НОМЕР_2 , хоча про нього не йдеться в обвинувальному акті і наїзд скоєно автомобілем «Opel Vectra» державний номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 , на який і накладено арешт.
Викладення зазначених фактичних обставин в обвинувальному акті має вирішальне значення для справи, позаяк дозволяє встановити справжній зміст і спрямованість мотиву та умислу, дійсний перебіг протиправних діянь, тобто висунути конкретне і законне обвинувачення, від якого обвинувачений матиме змогу ефективно захищатися, також це дасть можливість суду розглянути справу з участю належних учасників, ухвалити справедливий, законний, обґрунтований і вмотивований вирок у тому числі з правильним вирішенням питання про речові докази.

Відсутність даних обставин в обвинувальному акті є істотною перешкодою суду в ухваленні справедливого, законного, обґрунтованого, вмотивованого рішення, і безумовною підставою для його скасування відповідно до п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України.

За таких обставин обвинувальний акт від 27.06.2019 р. підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам закону, на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, за яким суд в підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Керуючись п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, -

Ухвалив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000197 про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, повернути прокурору відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 , для усунення недоліків, викладених у цій ухвалі.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: