Провадження № 1-кс/520/8113/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представників потерпілих адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0001486 від 24.04.2017 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянськ Російської Федерації, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого лікарем хірургом відділення хірургії Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР» МЕДІКАП», підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , в межах якого прокурор просить також продовжити строк дії обов`язків, покладених на останнього ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року.

Згідно поданого клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у тому, що будучи лікарем-хірургом Медичного центру № 1 ТОВ «МЦ «МЕДІКАП», маючи кваліфікаційну категорію лікаря вищої категорії, тобто будучи відповідно до ст. 74 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 медичним працівником зі спеціальною освітою, достовірно розуміючи, що згідно з п. «а» ч. 1 ст. 78 вказаного Закону він зобов`язаний надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу, та будучи лікуючим лікарем ОСОБА_11 , та лікарем-хірургом, який проводив оперативні втручання останньому, неналежно виконав свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки при лікуванні пацієнта ОСОБА_11 , які полягали у стрімкому погіршенні життєвих показників останнього та смерті пацієнта.
Так, 12 квітня 2017 року ОСОБА_11 госпіталізовано до хірургічного відділення Медичного центру № 1 ТОВ «МЦ «МЕДІКАП», лікуючим лікарем якого на протязі усього періоду госпіталізації був лікар хірург ОСОБА_4 .
З метою надання медичної допомоги ОСОБА_11 лікарем-хірургом ОСОБА_4 у період з 12 по 22 квітня 2017 року призначені діагностичні процедури, проведено чотири хірургічні операції, призначено та проведено консервативне лікування, яке внаслідок професійної недбалості призвело до смерті ОСОБА_11 .
Так, 13 квітня 2017 року у період часу з 13 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв. 13 квітня 2017 року лікарем хірургом ОСОБА_4 , асистент ОСОБА_12 проведено операцію № 282 «Видалення грижі» та у період часу з 14 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв.13 квітня 2017 року лікарем хірургом ОСОБА_4 асистент ОСОБА_12 проведено операцію № 281«Холецистектомія ускладнена (лапароскопічна)».
Під час проведення операції неналежно виконуючи свої професійні обов`язки, лікар-хірург ОСОБА_4 , прийняв рішення про проведення планового оперативного втручання без проведення належної передопераційної підготовки. Ним не враховані, наявні у ОСОБА_11 хронічні серцево-судинні захворювання у вигляді ішемічної хвороби серця після інфаркту, гіпертонічну хворобу третьої стадії із високим риском та атеросклеротичного кардіосклерозу та наявну пневмонію (запалення легень). Підхід до оперативного втручання, обраний лікарем-хірургом ОСОБА_4 , негативно вплинув на стан здоров`я ОСОБА_11 , як з боку дихальної системи так і серцево-судинної системи. Більш того, в процесі оперативного втручання, при виявленні фізіологічних особливостей хворого, та його стан, лікарем-хірургом ОСОБА_4 , не проведено конверсію в лапаратомію, яка дала б можливість бачити все оперативне поле та запобігти подальші ускладнення у вигляді витікання жовчі.
Після проведення вказаного оперативного втручання, стан ОСОБА_11 не поліпшувався та зберігалось виділення жовчі за дренажем із черевної порожнини, що вказувало про негерметичність жовчних щляхів в зоні оперативного втручання у ОСОБА_11 .
Проте, невірно оцінивши ситуацію, лікар-хірург ОСОБА_4 , вирішує проводити папиллосфінктеротомію.
З метою усунення наслідків раніше допущених помилок при проведенні оперативного втручання 13 квітня 2017 року, лікар-хірург ОСОБА_4 , 15 квітня 2017 року, у період час з 12 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв. проводить операцію № 16/287 «Ендоскопічна папиллосфінктеротомія», яку взагалі не треба було проводити.
В подальшому, в період з 15 по 16 квітня 2017 року, незважаючи на постійне витікання жовчі, об`єм якої інколи доходив до 400 мл., що вказувало на загрозливі симптоми для стану здоров`я ОСОБА_11 , у період більше ніж добу, документування процесу витікання жовчі, лікарських призначень та оглядів пацієнта, взагалі не відбувалися. Що призвело до запізненого рішення про необхідності оперативного втручання з приводу жовчного перитоніту.
17 квітня 2017 року, з метою рятування життя ОСОБА_11 , загроза якої сталося внаслідок раніше допущених помилок ОСОБА_4 у результаті проведених ним оперативних втручань та неправильного консервативного лікування, лікар-хірург ОСОБА_4 , приймає рішення про необхідність проведення ще однієї операції у зв`язку з розвитком жовчного перитоніту. Проте, проведення релапароскопії з накладенням пневмоторіума було помилковим, враховуючи стан септичного шоку, в якому знаходився хворий. Вказану операцію № 292 лікар хірург ОСОБА_4 розпочинає о 23 год. 30 хв. 17 квітня 2017 року при асистентах ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Проте така тактика негативно вплинула на стан гемодинаміки та дихальної функції ОСОБА_11 . У ході вказаного оперативного втручання, ОСОБА_4 , розуміючи, що він невірно обрав тактику проведення операції, переходить в лапаратомію с санацією та дренуванням черевної порожнини.
Окрім того, на фоні невдалих неодноразових оперативних втручань та великий обсяг консервативного лікування, лікар-хірург ОСОБА_4 , в період з 13 по 17 квітня 2017 року, невірно проводивантибіотикотерапію та антимікробну профілактику хворого ОСОБА_11 , що призвело до приєднання інфекції та розвитку септичного шоку.
Так, станом на 22 квітня 2017 року, хворому ОСОБА_11 поставлений діагноз нагноєння операційної рани, евентрація тонкої кишки, що було розцінено як показник для ургентної операції, яка не була проведена оскільки ОСОБА_11 помер під час індукції у наркоз.
Причиною смерті ОСОБА_11 стала легенево-серцева недостатність. ЇЇ розвиток був зумовлений як інтоксикацією організму внаслідок сепсису, що знаходився у прямому причинному зв`язку з післяопераційним жовчним гнійно-фібринозним перитонітом, так і неадекватним анестезіологічним забезпеченням, що проводилося по відношенню до ОСОБА_11 у зв`язку з оперативним втручанням 22 квітня 2017 року.
07.06.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 07.08.2019 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2019 року було скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 07.07.2019 року.

Оскільки органом досудового розслідування було зібрано достатні дані для того, щоб вважати, що ризики, передбачені п. п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявні, з огляду на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, прокурор звертається до слідчого судді з вказаним клопотання про продовження строку дії застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що в рамках кримінального провадження було проведено ряд слідчих дій, якими було встановлено допущення ОСОБА_4 неналежного виконання своїх медичних обов`язків. Пред`явлена останньому підозра є обґрунтованою, ґрунтується на висновках експертиз, показаннях потерпілих, а також відповідає рішенню ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року. За оцінкою тих доказів, які на теперішній час зібрані в ході досудового розслідування у сторони обвинувачення наявні достатні підстави для того, щоб стверджувати про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Разом з тим, прокурор вказав на неприпустимості ототожнення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, з доведеністю вини у вчиненні такого кримінального правопорушення. В частині наявних ризиків зазначив про те, що з моменту повідомлення про підозру й до теперішнього часу стороною обвинувачення не було проведено всіх слідчих (розшукових) дій в рамках даного кримінального провадження. Більше того, на даний час як стороною захисту, так і потерпілою стороною заявляються клопотання про проведення додаткових слідчих дій, в тому числі про проведення повторної комісійної експертизи. Під час розгляду вказаних питань виникає необхідність в отриманні додаткових доказів та отримання додаткових документів. Відтак, перебуваючи не під цілодобовим домашнім арештом, підозрюваний може спотворити докази в рамках даного кримінального провадження. В даному випадку в ході досудового розслідування було встановлено, що до медичної документації відносно потерпілого вносилися недостовірні відомості, вносилися відомості, які не відповідають дійсності. Викладене дає обґрунтовані підстави вважати про наявність вищевказаного ризику, а тому з метою запобігання уникнення такого ризику, існує необхідність продовжити строк дії цілодобового домашнього арешту. Крім того, на теперішній час допитуються працівники медичної установи, а тому з метою уникнення будь-якого впливу підозрюваного на свідків, безумовно існує необхідність в продовженні цілодобового домашнього арешту. Крім того, лікарі, які працюють в ТОВ «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР» МЕДІКАП» мають електронні ключі, за допомогою яких вносяться ті чи інші відомості медичного характеру, про діагноз, лікування. Крім того, прокурор просив врахувати, що на даний час ОСОБА_4 підозрюється у несумлінному виконанні своїх медичних обов`язків, що може свідчити, попри необережну форму вини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, про наявність ризиків настання аналогічних наслідків. Зокрема, прокурор закцентував увагу на тій обставині, що підозрюваним ОСОБА_4 було проведено чотири операції, кожна з яких була виконана неналежним чином, що спричинило погіршення стану здоров`я потерпілого. Крім того, прокурор просив врахувати, що на сьогоднішній день потерпілі в рамках кримінального провадження отримали значні як моральні, так і матеріальні збитки, а тому, з метою забезпечення справедливості, рівності в даному кримінальному процесі, наявна необхідність в продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. З огляду на викладене, подане клопотання просив задовольнити.
Представник потерпілих адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримала подане клопотання прокурора, зазначивши, що обраний відносно підозрюваного запобіжний захід є в повній мірі обґрунтованим. Крім того представник зазначила, що кожна з проведених ОСОБА_4 операцій фактично була спрямована на усунення раніше допущених помилок. Факт помилок був в повній мірі підтверджений самими лікарями, які виготовили нову історію хвороби. В частині ризиків, представник потерпілих зазначила, що ризики підтверджуються наявними фактами підробок. Просила врахувати, що дружина ОСОБА_4 також являється лікарем. Крім того, повідомила, що в рамках кримінального провадження було заявлено клопотання про проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, які ще не проведені, крім того, на теперішній час ще не пред`явлено про підозру інших осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінально протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, що з урахуванням того факту, що лікарі спілкуються між собою, може свідчити про наявність ризику можливого створення нової медичної документації такими особами. В частині долучених захисником підозрюваного в судовому засіданні документів, а саме відповідного Наказу, просила врахувати, що доказів на виконання такого Наказу в судовому засіданні надано не було. З огляду на викладене в сукупності, клопотання прокурора просила задовольнити та продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Представник потерпілих адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав думку прокурора та зазначив, що на теперішній час отримано додаткові докази на підтвердження обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри. В частині ризиків, звернув увагу слідчого судді на кількість хірургічних втручань, які окремо можуть розглядатися як самостійні склади злочинів, передбачених ч. 1 ст. 140 КК України, що може свідчити про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення підозрюваним аналогічного роду кримінального правопорушення, що в жодній мірі не може розглядатися як порушення презумпції невинуватості. Крім того, представник наголосив увагу на тому, що після пред`явлення ОСОБА_4 повідомлення про підозру, останній давав інтерв`ю в ЗМІ, що може розглядатися як свого роду тиск на свідків, зокрема й тих, які вже допитані в рамках даного кримінального провадження, між тим, у випадку подальшого направлення обвинувального акту до суду, будуть безпосередньо допитуватися судом, що може свідчити про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. З огляду на викладене, представник вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливе. Всі підстави для продовження строку дії запобіжного заходу наявні, а тому подане клопотання прокурора просив задовольнити. Крім того, представник наголосив увагу на положеннях ст. 198 КПК України, в частині відсутності преюдиціального значення для слідчого судді місцевого суду висновків Одеського апеляційного суду.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала думку представників.
Потерпіла ОСОБА_8 підтримала думку представників та прокурора.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що клопотання містить виклад обставин, якими обґрунтовується необхідність застосування відповідного запобіжного заходу, а не його продовження. Крім того, в клопотанні відносно ОСОБА_4 міститься посилання на наявність персонального електронного ключа у ОСОБА_14 , що може свідчити, що ОСОБА_4 будь-якого відношення до вказаних обставин не має. Крім того, просив врахувати, що досудове розлідування триває вже два роки, між тим прокурором не доведено, що ОСОБА_4 здійснював будь-який тиск на свідків. Більше того, захисник в судовому засіданні вказав на порушення прокурором презумпції невинуватості, а також на недотримання прокурором вимог ст. 199 КПК України. Також захисником в судовому засіданні було надано копію Наказу Генерального директора ТОВ «МЦ «Медікап» від 02.07.2019 року, з якого вбачається, що доступ ОСОБА_4 скасовано, а також звернуто увагу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року, яким було встановлено наявність лише одного ризику, при цьому будь-яких відомостей, що ОСОБА_4 знищував будь-які документи до матеріалів клопотання не долучено. Також захисник послався та долучив відповідь директора ТОВ «Медичний центр «Медікап» від 02.07.2019 року, з якої вбачається, що вся необхідна документація стороною обвинувачення в 2017-2018 роках була вилучена. В цілому, захисник просив врахувати наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивну характеристику ОСОБА_4 , а тому, з огляду на те, що жодний ризик на теперішній час не доведено, в задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні наголосив увагу на ухвалі Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року, згідно якої було встановлено відсутність ризиків можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілих, а також ризику можливого вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення. Також послався на практику ЄСПЛ, яка вимагає в обґрунтування ризиків надавати відповідні докази, а тому, з урахуванням тих обставин, що клопотання прокурора не доводить існування будь-якого ризику, в його задоволенні просив відмовити.
Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що протягом двох років, з моменту початку досудового розслідування продовжував проводити операції й до будь-якої відповідальності не притягувався. Крім того, зазначив, що він дійсно мав електронний ключ, однак доступу до історій хвороб не мав, а тому жодні документи підробити не міг. В решті, підозрюваний підтримав думку своїх захисників.
Вивчивши клопотання та матеріали, якими клопотання обґрунтовується, а також матеріали, які були надані в судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 07.08.2019 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2019 року було скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 07.07.2019 року.

Згідно матеріалів клопотання, 07.06.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, за кваліфікуючими ознаками: неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.
На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України до клопотання стороною обвинувачення долучаються висновки експертів №409-КЕ/2017/пп від 17.01.2019 року, №08-273/2018 від 21.01.2019 року, 08-52/2018 від 21.01.2019 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_15 від 25.03.2019 року, протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_16 від 26.03.2019 року, та низка інших матеріалів в сукупності.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Викладене в повній мірі узгоджується з позиціями ЄСПЛ в частині обґрунтованості підозри, які викладені у п. 32 рішення «Fox, Campbell and Hartley v. The UK», п. 88 рішення «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», п. 42-718 рішення «Котій проти України», п. 51 рішення «Erdagoz v. Turkey», п. 48 рішення «Cebotari v. Moldova».

При вирішенні питання про існування (продовження існування) ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.
Як вбачається з доводів захисника ОСОБА_5 в ході розгляду клопотання про продовження строку дії відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, судом апеляційної інстанції при перегляді ухвали слідчого судді про застосування відносно його клієнта запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, було зазначено про необґрунтованість висновків слідчого судді, при вирішенні питання про наявність ризику можливого, з боку підозрюваного ОСОБА_4 , незаконного впливу на потерпілих або свідків у кримінальному провадженні.
Так, згідно долученої до клопотання ухвали Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року, апеляційним судом дійсно було встановлено відсутність ризику можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілих або свідків у кримінальному провадженні, оскільки, зокрема, прокурором та представниками потерпілих не було надано доказів на підтвердження ініціювання питання про внесення до ЄРДР відомостей щодо фактів тиску на потерпілих.
Крім того, судом апеляційної інстанції в своїй ухвалі було зазначено, що «ризик це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України», з чим в повній мірі погоджується слідчий суддя.
З доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що в рамках даного кримінального провадження на теперішній час не допитано всіх свідків, зокрема з числа медичного персоналу.
Крім того, при подачі представником потерпілих адвокатом ОСОБА_10 клопотання про здійснення розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, до такого клопотання було долучено заяви потерпілих, та відповідні фототаблиці, якими підтверджується здійснення тиску відносно потерпілих з боку невідомих осіб, в зв`язку з чим, останніми було подано відповідні заяви про вчинення кримінальних правопорушень до правоохоронних органів.
Беручи до уваги викладені обставини у сукупності, враховуючи, що ОСОБА_4 , на теперішній час продовжує працювати в Товаристві з обмеженою відповідальністю «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР» МЕДІКАП», що з огляду на кількість підписів на його підтримку, наданих стороною захисту, безумовно свідчить, як про його авторитет, так і про наявність у нього дружніх стосунків з медичними працівниками, слідчий суддя приходить до переконання, що останній має можливість здійснювати незаконний вплив на медичний персонал, зокрема осіб, які в подальшому будуть допитуватися як свідки в ході досудового розслідування та в ході ймовірного, у випадку направлення обвинувального акту подальшого судового розгляду, а також потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які за фактом погроз з боку не відомих осіб вже зверталися до правоохоронних органів.

В частині доводів захисника ОСОБА_6 щодо того, що прокурором не надано конкретних доказів, якими б підтверджувалося здійснення підозрюваним незаконного впливу на свідків в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя в певній мірі не погоджується з такими доводами захисника та вважає їх частково необґрунтованими, оскільки, як зазначалося вище, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому метою запобіжного заходу, згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, зокрема, незаконно впливати на потерпілого та свідка в рамках відповідного кримінального провадження.
Відтак, не винятково про наявність того, чи іншого ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України може свідчити минула протиправна поведінка підозрюваного в рамках кримінального провадження, оскільки про наявність такого ризику, слідчий суддя наголошує, саме ризику, можуть свідчити й інші, встановлені в судовому засіданні обставини, зокрема, про які зазначалося вище.
При вирішення питання щодо існування (продовження існування) ризику у вигляді можливого спотворення підозрюваним ОСОБА_4 медичної документації, оскільки на теперішній час останній продовжує перебувати у трудових відносинах з медичним закладом, як то було встановлено Одеським апеляційним судом, слідчий суддя виходить з наступного.
Так, слідчий суддя вважає технічною опискою допущення прокурором посилання у своєму клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_17 , на підозрюваного ОСОБА_14 , що не може свідчити про необґрунтованість клопотання прокурора з огляду на вказану обставину.
Відтак, в судовому засіданні було встановлено, що саме ОСОБА_4 є діючим працівником ТОВ «Медичний центр «МЕДІКАП», має у користуванні персональний електронний ключ для доступу до інформаційної системи «Доктор Елекс», яка використовується у медичному центрі для оптимізації ведення медичної документації, із використанням якого останній має можливість внести завідомо недостовірні відомості щодо проведеного лікування пацієнта ОСОБА_11 , з метою виправдання своїх неналежних дій та спотворення «електронної» медичної документації. Крім того, беручи до уваги, що останній має вільний доступ до архівної медичної документації медичного центру, підозрюваний може створювати нові медичні документи з спотворенням відомостей про зміну методів лікування.
Слідчий суддя частково погоджується з вказаними доводами прокурора, між тим зазначає наступне.
Так, посилання прокурора в клопотанні щодо наявності у підозрюваного персонального електронного ключа для доступу до інформаційної системи «Доктор Елекс», яка використовується у медичному центрі для оптимізації ведення медичної документації, в певній мірі спростовується долученою в судовому засіданні стороною захисту копією Наказу Генерального директора ТОВ «МЦ «Медікап» від 02.07.2019 року.
Між тим, долучаючи вказану копію документу під час розгляду клопотання, стороною захисту слідчому судді не було надано оригіналу такого документу, а також не надано будь-яких доказів, які б відповідно до ст. 84 КПК України, свідчили про отримання таких фактичних даних у передбаченому цим Кодексом порядку, а саме з дотриманням вимог ч. 3 ст. 93 КПК України. Незважаючи на те, що слідчий суддя не вправі визнавати ті чи інші докази неналежними або недопустимими під час розгляду тих чи інших клопотань, все ж слідчий суддя, згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, зобов`язаний оцінювати кожний доказ з точки зору, зокрема його належності, допустимості та достовірності при вирішенні питання щодо посилання на такий доказ у своєму процесуальному рішенні, на чому слідчий суддя акцентує увагу сторони захисту. Крім того, не може не викликати у слідчого судді занепокоєння та обставина, що вказаний Наказ Генерального директора ТОВ «МЦ «Медікап» датований 02.07.2019 року, в день складання клопотання про продовження строку дії відносно підозрюваного запобіжного заходу, в той час як події за обставинами даного кримінального провадження, як вони викладені у клопотанні відбувалися в серпні 2017 року, в свою чергу про підозру ОСОБА_4 було повідомлено 07.06.2019 року. Більше того, слідчий суддя вважає слушними доводи представника потерпілих - адвоката ОСОБА_9 в частині того, що в судовому засіданні стороною захисту не було надано будь-яких доказів в частині того, що такий Наказ був виконаний.
В частині доводів захисника ОСОБА_6 з приводу того, що на даний час вся необхідна документація вилучена, на підтвердження чого останнім долучено відповідь директора ТОВ «Медичний центр «Медікап» від 02.07.2019 року у відповідь на адвокатський запит, з якої вбачається, що вся (без виключення) документація, в тому числі медична з приводу перебування та лікування в ТОВ «Медичний центр «Медікап» пацієнтів ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , а також щодо працівників ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 та ОСОБА_20 (зокрема, особові справи) була вилучена слідчими органами в 2017-2018 роках, слідчий суддя зазначає на їх в певній мірі необґрунтованості та суперечності таких доводів (відомостей), фактичним обставинам справи.
Зокрема, слідчий суддя наголошує, що згідно вказаної відповіді директора ТОВ «Медичний центр «Медікап», зазначена у відповіді документація була вилучена в період 2017-2018 років. Попри це, в судовому засіданні було долучено протокол тимчасового доступу до речей та документів від 18.06.2019 року, згідно якого вбачається, що в червні 2019 року стороною обвинувачення було вилучено особові справи підозрюваних, а також відомості щодо оплати лікування пацієнтів ОСОБА_11 та ОСОБА_18 .
Викладені обставини у сукупності не можуть свідчити про достовірність відомостей в частині того, що на теперішній час вся необхідна медична документація в рамках даного кримінального провадження встановлена та вилучена, з огляду на що, враховуючи доводи прокурора та представника потерпілих - адвоката ОСОБА_9 в частині виявлених фактів підробки медичної документації, наявності відносно потерпілого ОСОБА_11 двох історій хвороб, очевидних розбіжностей щодо часу його смерті,а також доводів прокурора в частині наявності необхідності в проведенні ряду процесуальний дій та вилучення низки документів в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик у вигляді можливого спотворення підозрюваним ОСОБА_4 медичної документації продовжує існувати.
Щодо існування ризику можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого аналогічного кримінального правопорушення, як про це зазначає прокурор та представник потерпілих - адвокат ОСОБА_10 , слідчий суддя зазначає наступне.
Так, доводи захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 в частині того, що існування вказаного ризику було визнано Одеським апеляційним судом необґрунтованим слідчий суддя вважає в повній мірі відповідними ухвалі Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року.
Між тим, слідчий суддя наголошує, що згідно ч. 3 ст. 415 КПК України, обов`язковість мотивів та висновків, з яких скасовані судові рішення судом апеляційної інстанції встановлена виключно для суду першої інстанції на стадії судового розгляду, яким слідчий суддя, згідно сукупності норм КПК України не являється.
Згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Слідчий суддя наголошує, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_4 здійснюється за фактом неналежного виконання останнім своїх професійних обов`язків, внаслідок несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого у вигляді його смерті.
Так, згідно інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 дій, з обґрунтованістю яких погодився й Одеський апеляційний суд при перегляді рішення слідчого судді суду першої інстанції 20.06.2019 року, саме проведені підозрюваним ОСОБА_4 відносно ОСОБА_11 чотири операції, які згідно інкримінованих йому були проведені з порушеннями, й призвели до смерті людини, яка та життя якої, являються найвищими соціальними цінностями.
Відтак, незважаючи на те, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення характеризується необережною формою вини, покаранням за вчинення якого, у випадку подальшого можливого визнання підозрюваного винним у вчиненні такого кримінального правопорушення являється, зокрема, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком до п`яти років, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик можливого вчинення підозрюваним іншого аналогічного необережного кримінального правопорушення, у випадку його продовження зайняття медичною діяльністю на даній стадії кримінального провадження наявний. Разом з цим, слідчий суддя наголошує, що на даній стадії кримінального провадження слідчим суддею жодним чином не вирішується питання винуватості підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.
З урахуванням викладеного, слідчим суддею обґрунтовано доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, як того вимагають вимоги п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Між тим, щодо обґрунтованості існування п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором не доведено не можливість запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам, шляхом застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, з покладенням на останнього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Більше того, звертаючись з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, продовження якого відбувається в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України, прокурором жодним чином не обґрунтовано в своєму клопотанні не можливість завершення досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження до закінчення строку дії ухвали Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року, що на думку слідчого судді в сукупності з не доведеністю існування п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, свідчить про неможливість задоволення поданого прокурором клопотання.
Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, зокрема в частині необхідності в подальшому проведенні допитів в рамках даного кримінального провадження, ймовірного необхідного вилучення додаткової документації, здійснити такі дії до закінчення строку дії ухвали Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року, враховуючи складність даного кримінального провадження згідно п. 1 ч. 3 ст. 28 КПК України, не можливо.
Між тим, оскільки слідчим суддею в судовому засідання встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та продовження існування ризику встановленого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на очевидну не можливість завершення досудового розслідування до закінчення строку дії ухвали Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року, а також з огляду на певні процесуальні недоліки клопотання прокурора, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Так, слідчий суддя вважає про наявність можливості запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам, шляхом застосування інакшого, ніж цілодобовий домашній арешт запобіжного заходу, та вважає, що обмеження підозрюваного ОСОБА_4 залишати домоволодіння, в якому останній мешкає в період часу з 21 години 00 хвилин по 10 годину 00 хвилин, та встановлення обов`язку заборони відвідувати медичні заклади (за винятком необхідності звернення за медичною допомогою як пацієнтом), в повній мірі забезпечить запобігання ризику у вигляді можливого спотворення підозрюваним медичної документації, яка має значення для даного кримінального провадження та ризику можливого вчинення підозрюваним іншого аналогічного необережного кримінального правопорушення.
В свою чергу встановлення обов`язку утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , свідками ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , іншими підозрюваними ОСОБА_14 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , з огляду на те, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження здійснюється за фактом можливого неналежного виконання своїх медичних обов`язків, що могло призвести до смерті відносно обох пацієнтів ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , в повній мірі забезпечить запобігання ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, зобов`язання підозрюваного з`являтися до слідчого з встановленою періодичністю, носіння електронного браслету, здача на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, обов`язку не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду, а також повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, та буде запобігати можливому порушенню умов відповідного запобіжного заходу.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_4 відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в повній мірі відповідатиме потребам досудового розслідування, в свою чергу наявний суспільний інтерес в даному випадку, який зокрема зумовлений необхідністю недопущення аналогічного роду наслідків можливих протиправних дій в майбутньому, підтвердження або спростування пред`явленої ОСОБА_4 підозри в подальшому, виправдовує тимчасове обмеження гарантованих ОСОБА_4 . Конституцією України прав та свобод.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0001486 від 24.04.2017 року відносно ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши його не залишати приміщенням домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 години 00 хвилин по 10 годину 00 хвилин наступної доби, строком до 07.08.2019 року, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , строком до 07.08.2019 року, наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого кожного понеділка, середи та п`ятниці о 13 годині 00 хвилин;
-не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , свідками ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , іншими підозрюваними ОСОБА_14 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , з метою уникнення впливу на зазначених осіб з приводу зміни свідчень;
-не відвідувати заклади охорони здоров`я (крім випадків звернення як пацієнт для отримання медичної допомоги);
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 покласти на співробітників Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1