Справа № 606/852/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 01 березня 2019 року про обвинувачення
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Теребовля, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого: останній раз вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі стоком 2 роки 6 місяців на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
26 лютого 2019 року близько 03.00 год. у ОСОБА_3 який перебував в будинку ОСОБА_5 , що розташований за адресою с. Підгора Теребовлянського району Тернопільської області виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна - грошових коштів та обернення їх на свою користь, які знаходились в гаманці ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 26 лютого 2019 року в близько 03.00 год. ОСОБА_3 , який перебував в будинку ОСОБА_5 , що розташований за адресою с. Підгора Теребовлянського району Тернопільської області, попередньо знаючи, що грошові кошти знаходять в гаманці ОСОБА_5 , діючи таємно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, викрав з гаманця, який зберігався в сумці грошові кошти в сумі 820 грн., яким розпорядився на власні потреби.

Своїми протиправними діями, які полягали у повторному таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 820,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав при обставинах, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 26 лютого 2019 року таємно викрав з гаманця, який належить ОСОБА_5 820 грн., яким розпорядився для власних потреб.
Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 26 лютого 2019 року ОСОБА_3 в нічну пору доби, перебуваючи в її будинку, достовірно знаючи, що у неї в сумці є гроші, викрав з гаманця 820 грн., якими розпорядився для власних потреб.
Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за:

- ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що помякшують покарання, суд відносить визнання обвинуваченим своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючу обставину п.6 -1. ч.1 ст. 67 КК України, вчинення злочину щодо особи, з якою обвинувачений перебував у сімейних або близьких відносинах, а також думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просять обвинуваченого суворо не карати, і вважає обрати йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, в межах санкції статті у виді позбавлення волі. Приходячи до переконання про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, яке належить відбувати реально, суд виходить із того, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та судимий за вчинення злочинів проти власності, ніде не працює, а тому вважає, що виправлення та перевиховання неможливі без його ізоляції від суспільства і що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Як слідує з матеріалів судового провадження, ОСОБА_3 11 березня 2019 року був засудженим Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Оскільки даний злочин вчинено ОСОБА_3 до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання йому слід визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2019 року, остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2019 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1