Провадження № 1-кп/522/797/19
У Х В А Л А
В порядку ст. 331 КПК України
12 червня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса питання про доцільність продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, яке зареєстроване в ЄРДР за №0003430 від 12.05.2015 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с. Павлівка, Арцизького району, Одеської області, із середньою освітою, громадянина України, не одруженого, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Арциз, Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не працює, зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_5 ,
обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисник - ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 0003430 від 12.05.2015 року стосовно ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.
Суд з власної ініціативи ставить на розгляд питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .
Прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою, з тих підстав, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у разі звільнення з-під варти, вони зможуть ухилятися від явки до суду, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Обвинувачені та їх захисник заперечили проти продовження строку тримання під вартою.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Стан ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні корисливих кримінальних правопорушень, пов`язаних із застосуванням насильства до потерпілого, відповідальність за які передбачена тільки у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, до обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачається основне покарання у вигляді штрафу понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою.
Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 будучи неодноразово раніше судимим за вчинення злочинів корисливого спрямування, на даний час обвинувачується у вчиненні інших корисливих злочинів, офіційних джерел доходів немає, суд вважає ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявним. Крім того, ОСОБА_4 немає тісних соціальних зв`язків, що свідчить про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, після відбуття покарання у виді позбавлення волі, не маючи джерел доходу, без місця працевлаштування, що на думку суду, свідчить про можливість вчинення останнім іншого кримінального правопорушення.
Так, суд розцінює доведеним ризик того, що ОСОБА_3 підозрюючись у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від суду. Даний ризик підтверджується також тією обставиною, що обвинувачений в порушення вимог чинного законодавства, при зміні місця проживання не зареєстрував своє місце проживання, як того вимагає п. 4 Правил реєстрації місця проживання затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207. Така обставина, свідчить про імовірність зміни місця проживання особи без повідомлення про це компетентних органів, що в свою чергу свідчить про порушення ОСОБА_7 своїх обов`язків, як особи, котра проживає на території України. Варто зазначити, необхідність реєструвати своє поточне місце проживання, є законодавчо закріпленою задля можливості ведення офіційної переписки із особою, а також можливістю встановити її місце знаходження у разі потреби.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених оскільки вказаним вище ризикам неможливо запобігти іншим запобіжним заходом, і вони виправдовують подальше утримання обвинувачених під вартою.
Керуючись ст.ст. 331, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 372 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - продовжити на 60 (шістдесят) днів.
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - продовжити на 60 (шістдесят) днів.
Строк дії ухвали обчислюється з 12.06.2019 року, та закінчує свою дію 10.08.2019 року.
Копію ухвали направити начальнику ДУ "ОУВП (№21)" Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України - для відома.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .
12.06.2019