Справа № 638/7740/19
Провадження № 1-кп/638/1233/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000249 від 17.01.2019 за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадження Дзержинського районного суду м.Харкова надійшло кримінальне провадження №0000249 від 17.01.2019 за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

На стадії досудового слідства до обвинуваченого застосованого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на наявність та не зменшення ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик: переховування, відсутність соціальних зв`язків, оголошення у міжнародний розшук РФ, можливість незаконного впливу на потерпілу та свідків, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, потерпіла підтримала заявлене клопотання.

Обвинувачений заперечував у задоволенні клопотання прокурора, зазначивши про наявність серйозних захворювань, наявність третьої групи інвалідності, психологічного стану, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підтримав думку підзахисного, зазначивши про невідповідність клопотання прокурора вимогам КПК України.

Вислухавши учасників процесу, суд прийшов до наступного.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Суд приходить до висновку, що вказані ризики, на цей час не зменшилися, є реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в якому ОСОБА_9 обвинувачується.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, неодружений, дітей немає, що свідчить про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, які можуть слугувати стримуючим фактором запобігання ризиків зазначеним прокурором.

В той же час, потерпіла не допитана, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, а відтак, з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані ст. 177, п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу є дійсними.
При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України. Суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Вказані обставини судом враховані при розгляді клопотання прокурора.

А відтак розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Щодо доводів обвинуваченого та захисника про необґрунтованість клопотання прокурора, суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи адвоката про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Належних документальних підтверджень про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, які б унеможливлювали його утримання в умовах ізоляції від суспільства, на теперішній час суду не надано. Медичні довідки, консультативні висновки медичних закладів, надані стороною захисту, свідчать про наявність хвороб ОСОБА_9 та згідно повідомлення в.о. завідувача медичної частини 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях свідчать про те, що наданий час загальний стан здоров`я обвинуваченого задовільний.

Оскільки на момент подання прокурором клопотання і його розгляду судом строк тримання ОСОБА_9 під вартою не закінчився, потреби в обранні іншого, зміні чи скасуванні обраного немає, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора і продовжити раніше обраний строк тримання ОСОБА_9 під вартою на час судового провадження на 60 днів у відповідності до вимог розділу другого, та зокрема ст.199 КПК України. За таких обставин клопотання обвинуваченого та захисника суд залишає без задоволення.

Враховуючи обставини злочину, а також те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, суд приходить до висновку, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України підстави для визначення розміру застави при продовженні запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000249 від 17.01.2019 за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 діб - до 11 серпня 2019 року.
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката, обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3