Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/226/2019 Справа № 641/6300/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2019 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
секретаря ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000743 від 14.07.2018 р. за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борова Зміївського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, до арешту працюючого автослюсарем в АТ «Харківська автобаза № 2», неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 14.07.2018 приблизно о 16.15 годині ігноруючи обмеження які вказані в його посвідченні водія серії НОМЕР_1 , в частині обов`язкового керування транспортними засобами у окулярах чи лінзах, тобто не використовуючи їх, а також належним чином не перевіряючи технічний стан автомобіля «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_2 , у частині роботи його гальмівної системи, розпочав експлуатацію та рух на вказаному автомобілі, чим порушив вимоги п.п. 31.4, 31.4.1 (а) та (в) Правил дорожнього руху України, згідно з якими: «31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам», 31.4.1.Гальмові системи: змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника; порушено герметичність гідравлічного гальмового приводу». В той же день, приблизно о 17.40 годині, ОСОБА_6 керуючи технічно несправним автомобілем «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_2 , не використовуючи при цьому окуляри чи лінзи, рухався по пр. Гагаріна м. Харкова зі сторони смт. Безлюдівка Харківського району в напрямку вул. Одеської м. Харків. Під час руху на вказаному автомобілі, в районі будинку № 215 по проспекту Гагаріна в м. Харкові, а саме рухаючись зі швидкістю не менше 60 км./год., тим самим перевищуючи максимально допустиму швидкість для транспортних засобів у населених пунктах України, проявив неуважність, та виконуючи маневр вправо для перестроювання, не витримуючи при цьому необхідну дистанцію та інтервал, своєчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, а саме зниження швидкості та зупинку рухаючогося попереду невстановленого легкового транспортного засобу марки «ВАЗ-21099», при цьому не маючи перешкод технічного характеру, перед зміною напрямку руху керованого ним автомобіля не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод для інших учасників дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 2.3 а), б), 10.1, 12.1, 12.4, 13.1 ПДР України, згідно з якими: «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.; 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив виїзд керованого ним транспортного засобу за межі проїжджої частини, а саме на праве узбіччя по ходу руху керованого ним транспортного засобу, де стався наїзд на дитячу коляску, в якій знаходився малолітній ОСОБА_8 , в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер в приміщенні лікувального закладу. Внаслідок дорожньо-транспортної події, потерпілому ОСОБА_8 спричинені наступні тілесні ушкодження: важка черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, внутрішньочерепових крововиливів, кровонапливів по внутрішній поверхні в тімяно-потиличній області, множинних переломів кісток черепу. Причиною смерті ОСОБА_8 стала важка черепно-мозкова травма, що ускладнилась набряком дислокації стовбуру головного мозку. Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_6 , знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками дорожньо-транспортної події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним злочину, як зазначено в даному вироку. У скоєному щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати та врахувати, що на його утриманні перебувають батьки пенсіонери.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянув справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 14 липня 2018 року вона гуляла по узбіччю по пр. Гагаріна в м. Харкові з коляскою, в якій знаходився її син ОСОБА_8 , 2018 року народження, водій автомобіля ВАЗ здійснив наїзд на дитячу коляску, в результаті чого її малолітній син загинув. Крім цього, потерпіла пояснила, що обвинуваченим ОСОБА_6 повністю відшкодована матеріальна та моральна шкода у розмірі 200000 грн., з огляду на наведене, просила цивільний позов залишити без розгляду. Наполягала на суворому покаранні обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що не був присутнім на місці події вчиненого правопорушення, цивільний позов до обвинуваченого просив залишити без розгляду. Наполягав на суворому покаранні обвинуваченого.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило смерть малолітнього ОСОБА_8 , тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) та добровільно відшкодував шкоду потерпілим.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1421 від 14.07.2018 року у ОСОБА_6 ознак наркотичного, алкогольного сп`яніння не виявлено.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, має на утриманні батьків-пенсіонерів.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання, місцем роботи, місцем попереднього ув`язнення характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілим в повному обсязі, відсутність обставин, що обтяжують покарання та приходить до висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції статті інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Підстав для застосування щодо ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, суд не вбачає.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при постановлені вироку суди мають обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового, оскільки додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами. Питання доцільності призначення факультативного додаткового покарання вирішується за розсудом суду з урахуванням обставин конкретної справи із обов`язковим мотивуванням у вироку прийнятого рішення.
Суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, що буде відповідати тяжкості вчиненого злочину та сприяти запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших злочинів.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що арешт у кримінальному провадженні на автомобіль ВАЗ 2107 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чохол з водійського сидіння, чохол з переднього пасажирського сидіння, дерев`яну ручку з куліси переключення передач швидкості, які згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , що належать ОСОБА_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , накладений з метою забезпечення кримінального провадження, тому, виходячи з положень ч. 1 ст. 174 КК України, підлягає скасуванню арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.07.2018.
Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи № 808/18 від 14.08.2018 року в сумі 2574 гривні 00 коп., експертизи № 915/18 від 27.08.2018 в сумі 1716 гривень 00 коп., згідно довідки експертної установи, підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Долю речових доказів, доказів-документів, вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за їх заявою необхідно залишити без розгляду.

ОСОБА_10 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 14 липня 2018 року, тому строк відбування покарання слід обчислювати саме з цієї дати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судової автотехнічної експертизи № 808/18 від 14.08.2018 року в сумі 2574 гривні 00 коп., № 915/18 від 27.08.208 в сумі 1716 гривень 00 коп., всього 4290 грн. 00 коп.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без розгляду.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.07.2018 року на автомобіль ВАЗ 2107 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чохол з водійського сидіння, чохол з переднього пасажирського сидіння, дерев`яну ручку з куліси переключення передач швидкості, автомобіль згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що зберігається на спеціальному майданчику тимчасового зберігання автомототранспорту, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Речові докази: автомобіль ВАЗ 2107 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чохол з водійського сидіння, чохол з переднього пасажирського сидіння, дерев`яну ручку з куліси переключення передач швидкості після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Речові докази: змиви з внутрішньої ручки відкривання дверей водія, які взяті на марлеві бинти та запаковані у паперовий конверт, змиви з внутрішньої ручки відкривання передніх дверей зі сторони пасажира, які взяті на марлеві бинти та запаковані у паперовий конверт, змиви з підкермових перемикачів, які взяті на марлеві бинти, які запаковані у паперовий конверт, а також змиви біологічного походження з лобового скла зі сторони водійського місця з боку водія, які запаковані у паперовий конверт, які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області після набрання вироком законної сили знищити.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 14 липня 2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1