Ухвала

Іменем України
13 червня 2019 року

м. Київ
справа № 233/6850/18
провадження № 51-2908 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 14 травня 2019 року відносно ОСОБА_5 .
встановив:
За вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2019 року ОСОБА_5 , раніше судимого визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК України) та призначено покарання у виді арешту на строк 6 (шести) місяців.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 15 серпня 2018 року, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років 3 ( трьох) місяців позбавлення волі.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 14 травня 2019 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишено без задоволення. Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2019 року відносно ОСОБА_5 , залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про скасування вищевказаних судових рішень та просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновки суду першої інстанції щодо визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ст. 71КК України та правильності кваліфікації його дій в касаційному порядку не оспорюються.

Доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_4 , якими він обґрунтовує заявлені вимоги, аналогічні доводам його апеляційної скарги, яким апеляційний суд дав належну оцінку під час апеляційного розгляду із посиланням на конкретні аркуші кримінального провадження.
Так, в постановленій за наслідками апеляційного розгляду ухвалі, суд апеляційної інстанції дав оцінку тому, що згідно матеріалів кримінального провадження, слідчим ОСОБА_6 , повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України та роз`яснено його право на кваліфіковану правову допомогу, яку він може реалізувати обравши собі захисника або шляхом призначення йому безоплатно за рахунок держави, що підтверджується протоколом, в якому міститься особистий підпис підозрюваного.

В судовому засіданні в суді першої інстанції, обвинуваченому ОСОБА_5 до початку судового розгляду була вручена пам`ятка про його права та обов`язки, а отже, його повідомлено про усі передбачені кримінально-процесуальним законодавством права, в тому числі, і щодо права на захист, що підтверджується розпискою.
Окрім того, згідно технічного запису судового засідання та журналу судового засідання від 16.01.2019 року, головуючим суддею по справі додатково з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо необхідності участі захисника при розгляді кримінального провадження, проте він повідомив, що захисту не потребує.
Також надана оцінка тому, що посилання захисника, що нормами діючого КПК України не передбачена відмова від захисника, не ґрунтується на законі, оскільки ст. 54 КПК України визначений порядок відмови від захисника або його заміни. Виходячи з наведеної норми відмова або заміна захисника можлива лише у випадку попереднього його залучення, що не стосується даного кримінального провадження, оскільки ОСОБА_5 захисник взагалі не призначався та ним не залучався.
Положеннями ст. 52 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав, відповідно до яких участь захисника у кримінальному провадженні є обов`язковою. Скоєння нового злочину у період не відбутої частини покарання за попереднім вироком, не є обов`язковою підставою для залучення захисника. Крім того від ОСОБА_5 клопотань щодо залучення захисника не надходило, та він не заперечував щодо проведення досудового розслідування та судового розгляду без участі захисника, оскільки свій захист здійснював самостійно, що не суперечить нормам КПК України.
Предметом апеляційного розгляду була апеляційна скарга захисника на вирок суду першої інстанції, стороною обвинувачення вирок суду в апеляційному порядку не оскаржувався.
Апеляційний суд дотримався вимог статті 419 КПК, належним чином проаналізував доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 , дав на них мотивовану відповідь і обґрунтовано залишив апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

В той же час, касаційна скарга захисника ОСОБА_4 не містить конкретного обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність або невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, яке перешкодило чи могло перешкодити судам першої та апеляційної інстанції ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення при розгляді кримінального провадження з огляду на положення статей 412-414 КПК України, а відтак й необхідності скасування судових рішень з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України.

Згідно ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Оскільки з касаційної скарги захисника ОСОБА_4 , наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 428 КПКУкраїни, суд -

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2019 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 14 травня 2019 року у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3