УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні скаргу Народного депутата України ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувавнь, -

ВСТАНОВИВ:
Народний депутат України ОСОБА_5 звернувся зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідуваньпісля отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Дана скарга мотивована тим, що 23.11.2016 ним подано до Національного антикорупційного бюро України заяву про кримінальне правопорушення, однак всупереч положенням статті 214 КПК України відомості за цією заявою до Єдиного реєстру досудових розслідуваньпротягом 24 годин внесені не були.

У поданій заяві про кримінальне правопорушення заявник виклав обставини, які згідно його позиції свідчать про вчинення Міністром інфраструктури України ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 211 КК України - видання нормативно-правових актів, що зменшують надходження бюджету або збільшують витрати бюджету всупереч закону.

З наведених підстав просить зобов`язати уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 викладені в скарзі вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Детектив ОСОБА_4 проти скарги заперечував, вказував на її безпідставність.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Правове регулювання початку досудового розслідування, як стадії кримінального провадження, здійснюється кримінальним процесуальним законодавством України, зокрема, Кримінальним процесуальним кодексом України (КПК), Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.05.2016 за № 680/28810 (Положення №139), Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1377, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1498/27943 (Інструкція №1377), Інструкцією
з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.08.2012 №700 (Інструкція №700).
Аналіз змісту наведених нормативно-правових актів свідчить про таке.
Досудове розслідування, як стадія кримінального провадження, починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що передбачено у ст. 3 КПК.
Пункт 2 Інструкції №1377 визначає, що джерелом інформації, в тому числі, про вчинені кримінальні правопорушення, зокрема, є: 1) заяви і повідомлення осіб, які надходять до органу поліції, особи, уповноваженої здійснювати досудове розслідування (далі - слідчий), або службової особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення; 2) самостійно виявлені слідчим або іншою посадовою особою органу поліції з будь-якого джерела обставини кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Аналогічні положення визначені Інструкцією №700 у пункті 2.2 розділу 2.
Стаття 214 КПК у частині п`ятій визначає, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Виходячи з вимог пункту чотирнадцятого глави другої розділу другого Положення № 139, при внесенні до Реєстру фабули кримінального правопорушення в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), яка (які) є потерпілими, дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші
Таким чином, зміст вищеприведених норм кримінального процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що положення ч. 1 ст. 214 КПК та пункту 2 розділу 2 Інструкції №700 покладають на слідчого, прокурора обов`язок внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки за заявою або повідомленням, які містять ознаки кримінального правопорушення, за наявності для того відповідних приводів та підстав (див. висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 01.07.2013).
На необхідність існування достатніх даних, які вказують на наявність ознак
злочину та свідчать про реальність конкретної події злочину, звернуто увагу у постанові Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 6 «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи».
Зазначений висновок також ґрунтується на положеннях Інструкції № 1377, якими врегульовано порядок вирішення заяв і повідомлень, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення (заяви і повідомлення про інші події). Так, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення. Зазначений висновок обгрунтовується і положеннями ч. 6 ст. 214 КПК, яка визначає, що слідчий невідкладно у письмовій формі повідомляє керівника органу прокуратури про початок досудового розслідування, підставу початку досудового розслідування та інші відомості, передбачені частиною п`ятою цієї статті; положеннями п. 1 ч. 2 ст. 36, п. 1 ч. 2 ст. 40 КПК, які визначають, що слідчий, прокурор уповноважені починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.
Отже, з наведеного правового регулювання вбачається, що кримінальне провадження може бути розпочато за наявності для того відповідних приводів, під якими слід розуміти передбачене КПК джерело з якого уповноважені суб`єкти кримінального провадження отримують відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також за наявності відповідних підстав, тобто обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, зокрема, про суспільну небезпечність і протиправність діяння як ознаку правопорушення; об`єкт і об`єктивну сторону як ознаку складу правопорушення. При цьому наявність підстав для початку досудового розслідування визначаються слідчим чи прокурором в кожному конкретному випадку у залежності від фактичних даних, що містяться у відповідних приводах до початку досудового розслідування, і від ознак самого правопорушення та його складу, з урахуванням характеру кримінального правопорушення, його особливостей та обставин вчинення.
Частиною 1 статті 211 КК України передбачено склад злочину, об`єктивна сторона якого включає видання службовою особою нормативно-правових актів, що зменшують надходження бюджету або збільшують витрати бюджету всупереч закону, якщо предметом таких дій були бюджетні кошти у великих розмірах. Кваліфікуючою ознакою складу злочину, передбаченого частиною 2 ст. 211 КК України є вчинення вказаних діянь предметом яких були бюджетні кошти в особливо великих розмірах або вчинені повторно.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що наведені у заяві Народного депутата України ОСОБА_5 фактичні дані у достатній мірі не свідчать про вчинення протиправних діянь, які становлять реальну суспільну небезпеку, та про наявність у таких діяннях ознак складу злочину, передбаченого ст. 211 КК України, - доводи скарги про допущення уповноваженою особою Національного антикорупційного бюро України бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, визнаються слідчим суддею неприйнятними та необґрунтованими.
За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення даної скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7-9, 214, 307, 309-310, 369, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги Народного депутата України ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1