Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1992/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.136 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 14.01.2017 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 березня 2019 року,

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.136 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника потерпілих ОСОБА_11

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

В поданій апеляційній скарзі захисник вирок суду просить скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.136 КК України.Вказує на те, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що суд не дав належної оцінки показанням його підзахисного, які підтверджують відсутність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину за який його засуджено.Посилається на те, що долучені до матеріалів кримінального провадження витяги з ЄРДР вказують на вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, проте обвинуваченням не було внесено відомостей до ЄРДР щодо кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.136 КК України. Вказує на те, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ч.3 ст.136 КК України, зокрема його суб`єктивна сторона. Зазначає про те, що слідчим не було належним чином вилучено та долучено до матеріалів кримінального провадження медичну документацію щодо госпіталізації та надання медичної допомоги ОСОБА_9 .Посилається на те, що в даному кримінальному провадженні не було призначено прокурора (групи прокурорів) та слідчого (групи слідчих), тобто в матеріалах відсутня відповідна постанова, що тягне за собою визнання всіх доказів недопустимими. Вказує на те, що в судовому засіданні не було досліджено лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_9 , а тому вказаний доказ слід визнати неналежним доказом. Посилається на недопустимість такого доказу як висновок експерта №25 (судово-медична експертиза трупа), оскільки даний висновок отриманий з використанням матеріалів, які не були надані експерту органами досудового розслідування. Вказує на те, що протокол огляду місця події від 15.01.2017 року не може бути належним доказом, оскільки даний документ був складений та підписаний капітаном поліції ОСОБА_12 , яка не входить до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні. Зазначає, що заява про видачу відеозапису з камери спостереження магазину та протокол тимчасового вилучення майна було отримано без отримання відповідної ухвали слідчого судді, а тому дані докази є недопустимими. Вказує на те, що постанова про призначення судово-медичної експертизи та відповідно висновок СМЕ є недопустимим доказом, оскільки огляд місця події проводив слідчий ОСОБА_12 , який не включений до групи слідчих у даному кримінальному провадженні.

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 березня 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.136 КК України на 3 роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком впродовж 2 років.

Відповідно до ст.76 КК України на обвинуваченого судом покладені обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання на підставі ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, 14.01.2017 року, близько 13 год. ОСОБА_7 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , виявив лежачого на землі ОСОБА_9 , який знаходився у небезпечному для життя стані, а саме мав тілесні ушкодження у вигляді: 6 великих розривів тканини печінки по всій діафрагмальній поверхні правої долі, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №25 від 28.04.2017 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.Крім того, ОСОБА_9 , мав тілесні ушкодження у вигляді: переломів ребер справа 7,8,9,10 по середньоключичній лінії, без розривів пристінкової плеври, з наявністю крововиливів в м`які тканини навколо переломів, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №25 від 28.04.2017 року мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості у живої особи та в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.
Також, ОСОБА_9 , мав тілесні ушкодження у вигляді: поверхневої рани по вогнутій поверхні верхньої половини правої вушної раковини; садна в верхній частині спинки носа; садна в проекції верхньої частини лівої носо-губної складки; садна по перехідній каймі лівої половини верхньої губи; садна в ділянці лівої половини підборіддя; синця в проекції зовнішньої половини правої ключиці; рани з внутрішньої поверхні губи в проекції 21-22 зубів; поверхневої рани в лівій тім`яній ділянці, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №25 від 28.04.2017 року, мають ознаки легких тілесних ушкоджень у живої особи та в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.
ОСОБА_7 маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу, не надав необхідної допомоги і не вжив заходів, необхідних для відведення небезпеки для життя ОСОБА_9 , не повідомив про стан потерпілого до закладів охорони здоров`я та інших належних установ для забезпечення надання вказаними установами необхідної допомоги, витягнув ОСОБА_9 з подвір`я вказаного будинку та залишив останнього на вулиці, а саме біля будинку АДРЕСА_2 , у безпорадному стані.
В цей же день о 16,50 год., ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді тупої травми живота, яка супроводжувалась множинними розривами та фрагментацією печінки та ускладнилась великою внутрішньою крововтратою, помер в реанімаційному відділенні Комунального закладу Коростенської центральної районної лікарні Коростенської районної ради.
Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого про задоволення поданої захисником апеляційної скарги, прокурора, потерпілих та їх представника, які вважали вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину є обґрунтованими.

Викладені в апеляційній скарзі доводи захисника про те, що досудове розслідування і судовий розгляд у кримінальному провадженні проведені не об`єктивно і неповно, а висновки суду, які викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і, як наслідок, не підтверджуються належними доказами, є безпідставними.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування і судовий розгляд у ній проведені з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження. Викладені у вироку висновки про доведеність вини ОСОБА_7 у злочині, передбаченому ч.3 ст.136 КК України відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами.

Зокрема, показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що 14.01.2017 року близько 12 год. вона проходила неподалік магазину «Побутова техніка», що в м. Коростень та бачила, як обвинувачений, тримаючи за верхній одяг з провулку витягнув чоловіка, протягнув останнього по землі, дотягнув до хвіртки та залишив його там, а сам пішов у сторону магазину «Побутова техніка». Вона зрозуміла, що чоловік може замерзнути, тому викликала карету швидкої допомоги.Приїхали лікарі та забрали потерпілого до лікарні, останній подавав ознаки життя.
З дослідженого в суді першої інстанції відеозапису допиту свідка ОСОБА_14 видно, що 14.01.2017 року біля 12 год. 20 хв. вона разом з своїм хлопцем проходила по провулку між вулицями Шевченка (Кірова) та С.Петлюри (Щорса), що в м. Коростень і помітила, як з хвіртки будинку АДРЕСА_1 , чоловік витягнув іншого чоловіка, тримаючи останнього за капюшон. ОСОБА_7 протягнув ОСОБА_9 декілька метрів по провулку, кинув в обличчя шапку, потім залишив його і пішов звідти.
З показань свідка ОСОБА_15 видно, що 14 січня 2017 року він перебував дома, його діти ходили колядувати. Незабаром діти прибігли додому і повідомили, що їх налякали незнайомі чоловіки. Він разом з ОСОБА_16 вийшли з будинку, неподалік якого він побачив двоє п`яних чоловіків. Вони поговорили з останніми, ті вибачились і вони повернулися додому. ОСОБА_16 пішов до свого помешкання. Згодом до них в гості прийшли ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , які йому повідомили, що біля хвіртки його домоволодіння лежить чоловік, а жінка, яка проходила поруч викликала карету швидкої допомоги. Цей чоловік виявився одним з тих, з ким він з ОСОБА_16 розмовляли.
Показання свідка ОСОБА_19 свідчать про те, що під час його чергування до лікарні швидкою допомогою доставили потерпілого, який був майже без свідомості, в тяжкому стані, з саднами на обличчі. Працівники швидкої допомоги повідомили, що підібрали ОСОБА_9 в районі ринку.
З показань свідка ОСОБА_20 видно, що він разом з ОСОБА_9 вранці, 14.01.2017 року приїхали електричкою в м. Коростень. В районі магазину побутової техніки звернули у провулок, де між ОСОБА_9 та обвинуваченим виник словесний конфлікт, після чого вони залишились, а ОСОБА_7 пішов в сторону ринку.

Показання потерпілої ОСОБА_9 свідчать про те, що 14.01.2017 року біля 13 год. 45 хв. до неї зателефонувала колега з роботи та повідомила, що її син в реанімації, в тяжкому стані, після чого вона одразу поїхала в лікарню, однак син помер.
Згідно протоколів огляду місця події від 14.01.2017 року та 15.01.2017 року, було оглянуто прохідну вулицю, яка сполучає дві вулиці і розміщена перпендикулярно відносно вулиці Шевченка (Кірова) та вулиці Симона Петлюри (Щорса), між будинком АДРЕСА_3 , та виявлено і вилучено сліди взуття, що відобразилось на вологому снігу та плями речовини бурого кольору і світло-коричнево-червоного кольору.
Відповідно до протоколу огляду місця події, операційної кімнати Коростенської ЦРЛ від 14.01.2017 року, було виявлено труп чоловіка та одяг в якому його було доставлено до лікарні, вилучено куртку з тканини світло сірого кольору, штани спортивні, светр шерстяний бежевого кольору, футболку з коротким рукавом, спортивні штани, шкарпетки, гумові чоботи.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №25 від 28.04.2017 року смерть ОСОБА_9 настала внаслідок тупої травми живота, яка супроводжувалась множинними розривами та фрагментацією печінки та ускладнилась великою внутрішньою крововтратою.Зазначені у висновку ушкодження, могли утворитись внаслідок ударів кулаками, ногами.
Відповідно до протоколів тимчасового доступу до речей і документів - відеозапису з камери зовнішнього відеоспостереження магазину «Наталі», протоколів тимчасового вилучення майна, постанови про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 17.01.2017 року, встановлено, що 14.01.2017 року о 12 год. 05 хв. потерпілий ОСОБА_9 разом з ОСОБА_20 йшов хитаючись у напрямку залізничного вокзалу зі сторони ринку, тобто в сторону де проживає обвинувачений. На відео видно, як о 12 год. 33 хв., ОСОБА_7 проходив із жінкою біля магазину «Наталі», направляючись до ринку зі сторони залізничного вокзалу. Згідно запису, о 12 год. 36 хв. 07 сек., ОСОБА_7 , біг один зі сторони ринку в сторону залізничного вокзалу до свого будинку, а о 12 год. 44 хв., ОСОБА_7 знову йшов зі сторони залізничного вокзалу в сторону ринку, де зустрівся зі своєю дружиною та разом пішли до ринку.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину також підтверджується і іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами, яким суд дав належну оцінку.

Таким чином, дослідивши зібрані по кримінальному провадженні докази в їх сукупності суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 не надав допомоги ОСОБА_9 , який перебував у небезпечному для життя стані.

Суд дав належну оцінку зібраним по кримінальному провадженні доказам і обгрунтовано не прийняв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_7 про його непричетність до вказаного злочину, оскільки дані його показання не узгоджуються з іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами, які викривають ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного злочину.

Посилання захисника на те, що долучені до матеріалів кримінального провадження витяги вказують на вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, проте не було внесено відомостей до ЄРДР щодо правової кваліфікації злочину за ч.3 ст.136 КК України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з матеріалів провадження видно, що органами досудового розслідування 28.02.2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України. Під час досудового розслідування 26.05.2017 року органом досудового розслідування ОСОБА_7 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 136 КК України.

Доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ч.3 ст.136 КК України, зокрема його суб`єктивна сторона, колегія суддів вважає безпідставними, так як злочин, передбачений ч.3 ст.136 КК України вважається закінченим з моменту ненадання допомоги особі, яка перебуває у небезпечному для життя та здоров`я стані, незалежно від того, відвернула б чи ні надана допомога можливу смерть чи інші тяжкі наслідки для особи, яка перебувала в небезпечному стані.

Під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції за клопотанням прокурора до матеріалів провадження була долучена постанова першого заступника керівника Коростенської місцевої прокуратури від 14.01.2017 року про визначення групи прокурорів, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника про те, що в порушенні положень ст.ст. 37, 39 КПК України у даному кримінальному провадженні не було належним чином визначено групу прокурорів.

Також, під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції за клопотанням прокурора до матеріалів провадження була долучена постанова тимчасово виконувача обов`язки начальника СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 14.01.2017 року про визначення групи слідчих з якої видно, що до складу слідчих у даному кримінальному провадженні входить в тому числі слідчий ОСОБА_12 , що спростовує доводи апелянта про те, що під час досудового слідства по даному кримінальному провадженні не виносилася постанова про визначення групи слідчих та спростовує доводи апеляційної скарги захисника про недопустимість доказів по даному кримінальному провадженні, а саме: протоколу огляду місця події (ділянки місцевості біля вул. Шевченка в м. Коростені), постанови про призначення судово-медичної (імунологічної) експертизи від 17.01.2017 року, які були складені та підписані слідчим ОСОБА_12 та про недопустимість такого доказу як висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи №142 від 27.02.2017 року.

Посилання захисника на неправильність та неповноту досудового розслідування, зокрема на те, що під час досудового розслідування не було належним чином вилучено та долучено до матеріалів кримінального провадження медичну документацію щодо госпіталізації та надання медичної допомоги ОСОБА_21 , а при призначенні судово-медичної експертизи не було поставлено питання чи при вчасному наданні медичної допомоги ОСОБА_21 міг залишатися живим, колегія суддів залишає поза увагою, оскільки матеріали провадження свідчать про те, що досудове розслідування по кримінальному провадженню проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи.Судово-медична експертиза слідчим була призначена з дотриманням положень ст.ст.242, 243 КПК України.При призначенні судово-медичної експертизи для дослідження експерту був наданий труп ОСОБА_9 про, що свідчить постанова слідчого про призначення експертизи та представлена медична картка на стаціонарного хворого ОСОБА_9 про, що зазначено у висновку судово-медичного експерта.Висновок судово-медичного експерта №25 від 28.04.2017 року відповідає вимогам КПК України, підстав визнавати його недопустимим доказом у колегії суддів немає. З матеріалів кримінального провадження також видно, що клопотань щодо витребування та огляду медичних документів, призначення додаткової чи повторної експертизи, виклику експерта стороною захисту не було заявлено.
З матеріалів судового провадження видно, що ОСОБА_22 добровільно видав працівникам поліції відеозапис з камери зовнішнього спостереження, яка знаходиться у магазині "Наталі" м. Коростень вул. Щорса, 11 про, що свідчить протокол тимчасово вилученого майна від 17.01.2017 року, який був складений працівником Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_23 за письмовим дорученням про проведення слідчих розшукових дій в порядку ст. 40 КПК України слідчим Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області. Вказаний відеозапис з камери відеоспостереженя постановою слідчого від 17.11.2017 року був визнаний речовим доказом і приєднаний до матеріалів кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що вказані слідчі дії працівниками поліції були проведені в основному з дотриманням положень ст.ст. 167, 168 КПК, підстав для визнання заяви ОСОБА_22 та протоколу тимчасового вилучення майна недопустимими доказами у апеляційного суду немає.

Не дослідження безпосередньо в судовому засіданні оригіналу свідоцтва про смерть ОСОБА_9 не є істотним порушеням вимог КПК України, яке тягне за собою скасування прийнятого по справі рішення суду про, що зазначає в апеляційній скарзі захисник.

Вирок суду є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 березня 2019 року, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: