Справа № 309/2968/19
Провадження № 1-кс/309/878/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 вивчивши клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_2 за погодженням прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 00000858 від 19.09.2019 р. щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України про арешт тимчасово вилученого майна ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_2 за погодженням прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про арешт майна .

У клопотанні зазначено, що 19 вересня 2019 року біля 03 години 40 хвилин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_5 шляхом вільного доступу та демонтування сенсорного монітору з платіжного терміналу розташованого в с. Велятино по вул. Шаянська №7 біля магазину «Марцепан» викрали касету в середині якої знаходились грошові кошти в сумі 2708 гривень, чим спричинили матеріальну шкоду фінансовій групі «АБЕКОР»

Дана подія 19 вересня 2019 року внесено до СРДР за №000858 за ч.3 ст. 185 КК України.

Вжитими спільними заходами працівниками УКР ГУНП в Закарпатській області та працівниками Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області в м. Хуст по вул.. Івана Франка було зупинено автомобіль марки ВАЗ моделі 2110 державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві керування ОСОБА_4 , та в якому знаходились громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Під час проведення з розмови громадянин ОСОБА_6 добровільно з ручної сумки видав два мобільні телефони, які були вилученні: телефон білого кольору марки «Ксіомі», який вимкнений; телефон чорного кольору марки «Ксіомі», з IMEI № НОМЕР_2 та IMEI№ НОМЕР_3 . Дані мобільні телефони упаковані в спеціальний пакет № INZ2028591;

Крім цього громадянин ОСОБА_5 з правої кишені штанів видав грошові кошти в сумі 1363 гривні, які були вилученні а саме: п`ять купюр номіналом 200 гривень (ПВ0228125, -ЄВ5505638, -УЕ2010548, -КД8668195, -УД2937052), три купюри номіналом 100 гривень (ЕФ4070273, -КВ2356282, -УВ1057073) одну купюру номіналом 50 гривень (УД1514761), одну купюру номіналом10-гривень (МД0287309) та одну купюру номіналом одна гривня (УП8750075), які упаковано в спеціальний пакет №7064132.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий з метою забезпечення збереження речових доказів просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

В судове засідання слідчий ОСОБА_2 не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

В судове засідання володільці вилученого майна, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не з`явилися, їх неявка не є перешкодою для вирішення даного питання.

На підставі ст.. 172 ч.1 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання у їх відсутності .

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи , що в судове засідання не з`явився слідчий та власники майна фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалося , що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.

Керуючись ст.ст.107, 132, 167 170-173,175, 309 КПК України слідчий суддя ,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_2 за погодженням прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 00000858 від 19.09.2019 р. щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задоволити..

Накласти арешт на мобільні телефони: телефон білого кольору марки «Ксіомі», який вимкнений; телефон чорного кольору марки «Ксіомі», з IMEI № НОМЕР_2 та IMEI№ НОМЕР_3 , які упаковані в спеціальний пакет № INZ2028591; грошові кошти в сумі 1363 гривні а саме: п`ять купюр номіналом 200 гривень (ПВ0228125, -ЄВ5505638, -УЕ2010548, -КД8668195, -УД2937052), три купюри номіналом 100 гривень (ЕФ4070273, -КВ2356282, -УВ1057073) одну купюру номіналом 50 гривень (УД1514761), одну купюру номіналом10-гривень (МД0287309) та одну купюру номіналом одна гривня (УП8750075), які упаковано в спеціальний пакет №7064132.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_2 та прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1