Справа № 130/1347/19
Провадження №11-кп/801/1128/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 липня 2019 року, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , з професійно - технічною освітою, українець, громадянин України, не працює, неодружений, невійськовозобов`язаний, інвалід 3 групи загального захворювання, раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з призначенням покарання у виді двох років позбавлення волі;

на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком один рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

стягнуто з нього на користь держави процесуальні витрати за проведення Вінницьким відділенням КНДІСЕ судово-товарознавчої експертизи № 3702-3703/19-21 від 04.06.2019 року в сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) грн.00 коп. та вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 25 квітня 2019 року приблизно о 22:00 годині, переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна та реалізовуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом та метою, бажаючи збагатитись за рахунок чужої власності, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій, пішов до нежитлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який перебуває в користуванні ОСОБА_9 , де за допомогою викрутки, яку взяв із собою, витягнув з лутки дверей металеву скобу із навісним замком та проник всередину будинку.
В подальшому з підлоги однієї із кімнат, таємно, умисно викрав належне ОСОБА_10 майно, а саме: електричний саморобний подовжувач та електричний чайник марки «Mirta», які для останнього матеріальної цінності не становлять та кутову шліфувальну машинку марки «Pro Craft» модель «PW 1100», електродриль марки «Stern» модель «ID13DN», після чого з місця кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3702-3703/19-21 від 04.06.2019, вартість шліфувальної машинки марки «Pro Craft» модель «PW 1100», становить 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 14 коп., ринкова вартість електродрилю марки «Stern» vjltks «ID13DN», становить 238 (двісті тридцять вісім) гривень 52 коп. Своїми злочинними діями ОСОБА_7 , заподіяв потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на загальну суму 590 (п`ятсот дев`яносто) гривень 66 коп.
Не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, перший заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.3 ч.2 ст. 76 КК України. Апеляційну скаргу мотивує тим, що санкцією ч.3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, разом з тим, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією даної статті, що можливо лише з підстав, передбачених ч.1 ст. 69 КК України, однак суд на цю статтю не посилався та не вмотивував можливість застосування вказаної норми кримінального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Суд, розглянувши кримінальне провадження за правилами ч.3 ст. 349 КПК України дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та такий висновок суду учасниками судового розгляду не оскаржується.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, є вірною.

Разом з тим, призначаючи обвинуваченому покарання, суд припустився помилки.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд повинен призначити покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Так, санкцією ч.3 ст. 185 КК України передбачено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, разом з тим, вироком суду першої інстанції обвинуваченому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, що можливо лише з підстав, передбачених ч.1 ст. 69 КК України.
Призначення покарання нижчого від найнижчої межі, на підставі ст. 69 КК України можливе лише за умови наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, при наявності позитивних даних про особу обвинуваченого.
Проте, при призначенні покарання ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України, суд не застосовував положення ч.1 ст. 69 КК України та не умотивовував можливість застосування вказаної норми кримінального закону.
Таким чином, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, що відповідно до ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Крім того, суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження визнав такі пом`якшуючі покарання обставини, як відсутність перебування ОСОБА_7 на обліку в лікарів психіатра та нарколога, а також позитивна характеристика за місцем проживання, однак зазначені обставини є лише характеризуючими його як особу і не можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання.
За таких обставин вирок суду щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового вироку.
При призначенні покарання за новим вироком колегія суддів враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування шкоди, відсутність обставин, які його обтяжують, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, вибачився перед потерпілим ОСОБА_10 , а також висновок органу пробації, згідно якого виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_7 у рамках мінімальної межі санкції ч.3 ст. 185 КК України та звільнити обвинуваченого від його відбування з випробуванням. Таке покарання, виходячи з положень ст. ст. 50, 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» буде необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 липня 2019 року відносно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п.3 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок суду може бути оскаржений безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: