Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/400/19
Провадження 1-кп/483/128/2019
УХВАЛА

06 серпня 2019 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потрпілих ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000859 від 16 жовтня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

20 березня 2019 року до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з Миколаївської місцевої прокуратури №1 надійшов обвинувальний акт, згідно з яким ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.
Під час підготовчого судового засідання захисником заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності його змісту вимогам кримінально-процесуального закону, а саме: в порушення вимог пункту 4 частини 2 статті 291 КПК України в обвинувальному акті не вказано повністю прізвище, імя та по батькові слідчого і прокурора, а зазначені лише ініціали; в порушення вимог пункту 8 частини 2 статті 291 КПК України не зазначений розмір витрат на залучення експерта; обвинувальний акт містить завідомо неправдиві анкетні відомості обвинуваченого в частині того, що ОСОБА_4 є студентом Міжнародного класичного університету ім. Пилипа Орлика, тоді як його було відраховано з цього університету через дане кримінальне провадження; на обвинувальному акті відсутній відбиток печатки прокуратури і до нього не долучено розписку про вручення його копії обвинуваченому та захиснику; в тексті обвинувального акту не розяснено обвинувачення, від якого має захищатися ОСОБА_4 , що свідчить про невідповідність дій держави практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема рішенням у справах Абрамян проти Росії, Пелісьє і Сассі проти Франції; повідомлення про підозру було вручено обвинуваченому без залучення перекладача та у відсутності захисника; у викладі фактичних обставин зазначено різний час вчинення злочину 20:40, 20:30, 20:35, 20:39.
Захисник також зазначив, що прокурор, встановивши дійсні обставини вчинення злочину, а саме те, що потерпілий ОСОБА_8 як організатор та виконавець умисно виїхав на смугу зустрічного руху, не виклав ці обставини в обвинувальному акті.
При цьому захисник вважав, що факт внесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення ОСОБА_9 злочину вже свідчить про те, що цей факт є встановленим.
Захисник також послався на те, що в тексті овбвинувального акту використана термінологія, якої немає в КК України, зокрема, поняття зневажного ставлення та заздалегідь заготовленого предмету по типу ножа. Крім того, слідчий використав водночас поняття заготовленого та виготовленого (предмета), не розрізняючи їх.
Захисник також зазначив, що кількість нанесених потерпілому ударів зі слів самого потерпілого 2,в той час як в обвинувальному акті зазначено не менше шести.
Таким чином, захисник вважав, що прокурор приховав дійсні обставини вчинення злочину, виклавши замість них ті, що не відповідають дійсності.
Вирішуючи процесуальне питання щодо відповідності змісту обвинувального акту вимогам закону та наявності підстав для призначення його до судового розгляду по суті, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч. 2 ст. 291 КПК України.
Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.
Перевіряючи доводи захисника, суд встановив, що його твердження про відсутність в обвинувальному акті прізвища, імені та по батькові слідчого і прокурора, а також вказівки на розмір витрат на залучення експерта не відповідають дійсності.
Так, в обвинувальному акті вказано що слідчим є «слідчий СВ Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_10 », а прокурором «начальник Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_11 ».
Щодо процесуальний витрат, то в обвинувальному акті зазначено, що розмір витрат становить 858 грн.
Стосовно анкетних відомостей, на які посилається захисник, то суд звертає увагу на положення пункту 2 частини 2 статті 291 КПК України, згідно з якими обвинувальний акт має містити такі анкетні відомості кожного обвинуваченого: прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство.
Зі змісту обвинувального акту слідує, що анкетні відомості, передбачені пунктом 2 частини 2 статті 291 КПК України, вказані правильно, що не спростовується захисником.
В той же час, сам захисник зазначив, що ОСОБА_4 дійсно був студентом Міжнародного класичного університету ім. Пилипа Орлика, однак був відрахований через події, що є предметом розгляду у кримінальному провадженні.
Оскільки відомості щодо навчання не є обов`язковими в переліку анкетних даних відповідно до пункту 2 частини 2 статті 291 КПК України, суд відхиляє цей аргумент захисту як підставу для повернення обвинувального акту.
Посилання захисника на те, що до обвинувального акту не долучено розсипку про отримання ним та обвинуваченим копій цього акту та реєстру матеріалів досудового розслідування суд також не бере до уваги, оскільки з супровідного листа, направленого до суду разом з обвинувальним актом вбачається, що ухвалою слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 лютого 2019 року підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 встановлено строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000859 до 07 березня 2019 року.
Під час підготовчого судового засідання прокурор пояснив, що ОСОБА_4 та його захисник не прибували на виклик слідчого для ознайомлення з матеріалами справи, затягували цю стадію досудового розслідування, у зв`язку із чим слідчим суддею було встановлено строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Захисник пояснив, що він отримав копію обвинувального акту поштою, а не особисто, а ОСОБА_4 отримав його несвоєчасно, тобто не в вдень направлення його до суду.
Оскільки сторона захисту свідомо створювала перешкоди для вручення обвинуваченому та його захиснику копій обвинувального акту під розписку, суд дійшов висновку, що така поведінка є обраною стратегією захисту і не може бути використана для повернення обвинувального акту прокурору.
З урахуванням того, що і захисник, і обвинувачений мають копії обвинувального акту, суд встановив , що права сторони захисту не порушені.
Суд також не бере до уваги посилання захисника на ту обставину, що повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_4 за відсутності перекладача та захисника, оскільки дії органів досудового розслідування можуть бути оскаржені слідчому судді, який здійснює судовий контроль за дотриманням прав учасників кримінального провадження на стадії досудового розслідування, в той час як наразі в підготовчому судовому засіданні суд перевіряє зміст обвинувального акту на відповідність вимогам процесуального закону.
Крім того, під час підготовчого судового засідання судом було відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення під час судового розгляду кримінального провадження перекладача, оскільки було встановлено, що ОСОБА_4 народився на території України і все життя проживав в Україні. Судом також було встановлено, що з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2017 року ОСОБА_4 навчався у Вищому навчальному закладі за спеціальністю правознавство, державний екзамен та екзамен з української мови здав на оцінку «добре».
Отже, ОСОБА_4 не тільки володіє державною мовою, але й знає юридичну термінологію, яка використовується як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження.
Поведінку обвинуваченого під час підготовчого судового засідання, зокрема твердження про те, що він не розуміє мови, якою здійснюється судочинство, суд розцінює як обрану ним стратегію захисту.
Щодо твердження захисника про відсутність в обвинувальному акті роз`яснення суті обвинувачення з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Абрамян проти Росії», «Пелісьє і Сассі проти Франції», то суд звертає увагу на те, що наведені захисником рішення не є релевантними до обставин цієї справи.
Так, у вказаних рішеннях національні суди самостійно перекваліфікували дії обвинувачених з однієї статті кримінального закону на іншу з одержання неправомірної вигоди на шахрайство, в той час як обвинуваченим не було висунуто змінене обвинувачення, що зрештою мало наслідком констатацію Європейським Судом порушення статті 6 ЄКПЛ в частині не забезпечення права на захист від нового обвинувачення.
Вказане свідчить про те, що наведені рішення не мають відношення до цієї справи, яка перебуває на стадії підготовчого судового засідання.
Щодо викладу обставин справи та використання термінології, то суд звертає увагу на положення пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України, згідно з якими обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, а отже закон відносить це до дискреційних повноважень прокурора, а суд під час судового розгляду зобов`язаний перевірити наявність цих обставин на підставі досліджених доказів.
Відтак, суд відхиляє і цей аргумент сторони захисту і наводить правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові від 24 листопада 2016 року у справі №5-328кс16.
Так, власне висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акта (частина друга статті 347 КПК), а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (частина перша статті 348 КПК).
Таким чином, системно-структурний аналіз норм КПК доводить, що на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
При цьому Суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Що стосується обвинувального акта щодо ОСОБА_4 , то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
З огляду на це конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_4 не викликає сумнівів.
З урахуванням викладеного, а також того факту, що обвинувальний акт за змістом відповідає вимогам частини 2 статті 291 КПК України, суд відхиляє аргументи сторони захисту і відмовляє в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 315 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання сторони захисту про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000859 від 16 жовтня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Головуючий:

06.08.2019