Номер провадження: 11-кп/813/1280/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08.07.2019 року в кримінальному провадженні №0000767, внесеному до ЄРДР від 27.03.2018 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, українцю, який народився в Одеській області, місті Арциз, не одруженому, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в місті Одесі, раніше судимому: 28.05.2011 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 206, ч. 1 ст. 101, ст. 42 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі; 26.09.2007 року Малиновський районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 187 КК України до 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 24.02.2016 року в зв`язку з відбуттям строку покарання, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
продовжено строк тримання під вартою терміном на шістдесят діб, тобто до 06.09.2019 року,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.07.2019 року продовжено строк тримання під вартою на шістдесят діб, тобто до 06.09.2019 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Ухвала районного суду мотивована тим, що ОСОБА_8 не має реєстрації в м. Одесі, офійно не працевлаштований, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який карається позбавленням волі на строк до 10 років, в зв`язку з чим, районний суд прийшов до висновку про наявність ризиків: переховування від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчиняти нові злочини.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить оскаржену ухвалу скасувати, постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги обвинувачений обґрунтовує тим, що, на його думку, рішення районного суду є незаконним та необґрунтованим в зв`язку з тим, що районним судом не досліджено наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не вирішувалось питання щодо обрання альтернативного виду запобіжного заходу.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку захисника обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухваленн я.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З виділених матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Як слідує з виділених матеріалів провадження, на розгляді в Приморському районному суді м. Одеси перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за 0000767 від 27.03.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.07.2019 ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою терміном на шістдесят діб (а. к. п. 7-8).

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним, закріплене статтею 392 КПК України, обмеження права учасників кримінального провадження на окреме апеляційне оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягає перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту в разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Як вбачається з виділених матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який є тяжким злочином; раніше судимий за скоєння тяжких умисних злочинів; не має постійного місця роботи та реєстрації в м. Одесі.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Наведені обставини вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 діб для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги те, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дані про особу обвинуваченого, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, як про це просить апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 183, 199, 331, 376, 404, 405, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08.07.2019 року в кримінальному провадженні №0000767, внесеному до ЄРДР від 27.03.2018 року, якою продовжено строк тримання під вартою на шістдесят діб, тобто до 06.09.2019 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4