Справа № 482/1309/17
Номер провадження 1-кп/473/151/2019

УХВАЛА
Іменем України

"19" червня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

потерпіла ОСОБА_7

захисники адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000343 по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити судовий розгляд кримінального провадження, зазначивши, що воно підсудне Вознесенському міськрайонному суду Миколаївської області на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду, а обвинувальний акт відповідає вимогам закону.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Сторона захисту не заперечувала проти призначення справи до розгляду.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши наданий суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, суд вважає, що його слід повернути прокурору з огляду на наступне.

Згідно матеріалів кримінального провадження, відповідно до обвинувального акта від 11 серпня 2017 року, ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було висунуто обвинувачення, кожному, за ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 187 КК України. При цьому, у зазначеному обвинувальному акті були викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважав встановленими, а також правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення кожному з обвинувачених (т.1, а.к.п. 2-11).

В подальшому, під час судового розгляду у зв`язку із встановленням нових фактичних обставин кримінальних правопорушень, прокурор змінив формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Згідно обвинувального акта від 18 квітня 2018 року (т. 2, а.к.п. 197-207), формулюючи змінене обвинувачення, прокурор виклав обґрунтування прийнятого рішення, та сформулював змінене обвинувачення кожному обвинуваченому окремо, але не виклав фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважав встановленими, як то передбачено п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Разом з тим, при викладенні обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , прокурор виклав обвинувачення кожному з них аналогічно, та висунув обвинувачення кожному з них у вчиненні наступних злочинів:

- в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб, та кваліфікував їх дії за ч.2 ст. 121 КК України

- у відкритому викраденні чужого майна (грабежу), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікував їх дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Однією із загальних засад кримінального провадження є його законність (п.2 ч.1 ст.7 КПК України. Так, відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Пунктом 13 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частина 4 ст.110 КПК України передбачає, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

Натомість наданий прокурором обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки згідно із цією нормою обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Але обвинувальний акт даного кримінального провадження не відповідає вимогам п..5 ч.2 ст.291 КПК України, що встановлено ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року (провадження №11кп /812/89/19 (том№2 а.к.п.290)

За таких обставин, неможливо вважати висунуте за обвинувальним актом від 18 квітня 2018 року (том №2 а.к.п 197-207) відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , визначеним та конкретизованим.

Частиною 1 статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відсутність в обвинувальному акті від 18 квітня 2018 року (том №2 а.к.п 197-207) відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чіткого та зрозумілого формулювання обвинувачення унеможливлює здійснювати захист від нього, що порушує право на захист, оскільки згідно з п.1 ч.3 ст.42 КПК України обвинувачений має право знати у чому він обвинувачується, а обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до положень п. /а/ ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Європейський Суд з прав людини в пункті 37 рішення «Жупнік проти України» від 09 грудня 2010 року (Заява № 20792/05). зазначив, що у кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. Право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту.

Крім того, суд звертає увагу на те. що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішення застосування практики ЄСПЛ» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії), п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії, пункт 34).

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглянути у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» пунктом 3 статті 6 Конвенції (див. рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції, пункт 54).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

В цій частині наданий прокурором обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

З огляду на викладені обставини, встановлені в підготовчому судовому засіданні, суд вважає, що існують підстави для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України від 18 квітня 2018 року (том№2, а.к.п.197-207) прокурору для усунення вказаних недоліків в розумні строки, які на думку суду будуть обмежені строком у 10 /десять/ діб, з моменту набрання ухвалою суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 291, 314 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Повернути прокурору Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000343 за обвинуваченням за ч.2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_5 , для усунення виявлених судом недоліків.

Для усунення вказаних недоліків встановити строк у 10 /десять/ діб, з моменту набрання ухвалою суду законної сили.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані учасниками процесу протягом 7 /семи/ днів з моменту її оголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1