Провадження №1- кп/760/1697/19
Справа №760/7011/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,,
ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР 20.03.2018 за №0000655, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

до суду надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 04.03.2019 укладеною між прокурором у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР 20.03.2018 за №0000655, - начальником третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_7 .

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити вказану угоду про визнання ОСОБА_7 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369-2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.

Як зазначено в угоді, 13.08.2015 у кримінальному провадженні № 0000928 від 12.09.2014 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 364 КК України, та ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України прокурором направлено обвинувальний акт до Оболонського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Постановою заступника Генерального прокурора України від 13.02.2018 прокурора відділу Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 визначено старшим групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

Наказом Генерального прокурора України від 06.02.2018 № 99ц ОСОБА_10 призначено на посаду прокурора другого відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України.

ОСОБА_10 , як прокурор старший групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000928, відповідно до п. 15 ч. 2 ст. 36 КПК України, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до вимог ст. 341 КПК України, якщо в результаті судового розгляду прокурор, крім випадку, коли ним є Генеральний прокурор, дійде переконання, що необхідно відмовитися від підтримання державного обвинувачення, змінити його, висунути додаткове обвинувачення або розпочати провадження щодо юридичної особи, він повинен погодити відповідні процесуальні документи з прокурором вищого рівня.

ОСОБА_7 , будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000928 за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, усвідомлюючи, що за вчиненні ним кримінальні правопорушення йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, вирішив уникнути такого суворого покарання шляхом надання неправомірної вигоди прокурору, який підтримував публічне обвинувачення у даному кримінальному провадженні, за вплив на прокурора вищого рівня заступника Генерального прокурора щодо погодження нового обвинувачення на більш м`яке, яке б допускало призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі та без конфіскації майна.

Для реалізації даного протиправного задуму, ОСОБА_7 , 21.02.2018 під час зустрічі із ОСОБА_10 , що мала місце поблизу будівлі управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України, що на бульварі Лесі Українки, 26-А у м. Києві, висловив останньому пропозицію змінити йому обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000928 з ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України. Зокрема, у ході спілкування ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 , що його адвокати підготують обґрунтоване клопотання про зміну обвинувачення, і у разі його схвалення ОСОБА_10 , погодження з відповідним керівництвом та подальшої подачі до суду уже як клопотання прокурора, він зможе за ці дії фінансово віддячити останньому. Отримавши від ОСОБА_10 негативну відповідь, ОСОБА_7 не припинив свої злочинні дії, а навпаки 12.03.2018 у телефонній розмові з ОСОБА_10 продовжив наполягати на необхідності зміни обвинувачення та натякнув на готовність надати неправомірну вигоду.

ОСОБА_10 зрозумівши, що ОСОБА_7 намагається схилити його до отримання неправомірної вигоди, 14.03.2018 письмово доповів керівнику Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України про можливе вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

У подальшому, 08.05.2018 близько 16:00 у приміщенні ресторану «Казбек», що на бульварі Лесі Українки, 30-А в м. Києві, за ініціативою ОСОБА_7 відбулася зустріч з ОСОБА_10 , під час якої ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що без погодження нового обвинувального акту з заступником Генерального прокурора України неможливо змінити обвинувачення в суді, запропонував ОСОБА_10 неправомірну вигоду в розмірі 30000 доларів США за вплив на керівництво Генеральної прокуратури України щодо затвердження нового (зміненого) обвинувачення у кримінальному провадженні № 000928 відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 364 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України, відносно ОСОБА_7 з ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України.

Надалі, 23.05.2018 приблизно о 12:25 год. ОСОБА_10 діючи в межах постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину, перебуваючи в автомобілі ОСОБА_7 марки TOYOTA HIGHLANDER, д.н.з НОМЕР_1 , прийняв пропозицію одержати неправомірну вигоду.

19.06.2018, перебуваючи в приміщенні Оболонського районного суду м. Києва по вул. Маршала Тимошенка, 2-Є в м. Києві, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_10 обговорити деталі передачі неправомірної вигоди, зазначивши, що в приміщенні суду він цього робити не хоче.

02.07.2018 під час зустрічі біля будинку, розташованому за адресою: бульвар Лесі Українки, 28-А, м. Київ, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 , що має намір передати неправомірну вигоду двома частинами: 15 тисяч доларів США до підготовки нового (зміненого) обвинувального акту та 15 тисяч доларів США після подачі до суду погодженого з керівництвом Генеральної прокуратури обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням у кримінальному провадженні № 000928 відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 364 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України, відносно ОСОБА_7 з ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України.

30.09.2018 о 16:37 год., знаходячись на третьому поверсі паркінгу ТРЦ «Космополіт» за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 6, ТимошенкоА.Л., з метою впливу на керівництво Генеральної прокуратури України та зміни обвинувачення у кримінальному провадженні № 000928 від 12.09.2014, під час зустрічі, що відбувалась під контролем правоохоронних органів, надав ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 15 000 доларів США за вплив на прийняття заступником Генерального прокурора рішення про погодження нового (зміненого) обвинувачення шляхом подання прокурором до Оболонського районного суду м. Києва нового обвинувального акту у кримінальному провадженні № 000928 від 12.09.2014, відповідно до якого дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мають бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України.

30.09.2018 після завершення зустрічі о 16:45 год. ОСОБА_7 був затриманий на місці вчинення злочину на території ТРЦ «Космополіт» за адресою: Київ, вул. Вадима Гетьмана, 6, а ОСОБА_10 добровільно видав о 16:50 год. предмет неправомірної вигоди, а саме 15 000 доларів США: банкноти номіналом 100 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у зловживання впливом, тобто висловленні пропозиції та наданні неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369-2 КК України.

04.03.2019 між начальником третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_7 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з вказаною угодою ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України в обсязі підозри, розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи та просив суд затвердити зазначену угоду.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст. 369-2 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятдесят) грн. 00 коп.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Згідно з ч.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, злочин у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_11 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації і проживання, на утриманні дитину 2013 року народження, позитивно характеризується.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_11 цілком визнає права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінальному кодексу України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_11 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні та судові витрати відсутні.

Речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373,374,475 КПК України, суд

з а с у д и в:

затвердити угоду від 04.03.2019 між прокурором у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР 20.03.2018 за №0000655, - начальником третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , який обирався на досудовому розслідуванні у вигляді цілодобового домашнього арешту до 30.01.2019 не продовжувався.

Речові докази до набрання вироком законної сили зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3