Справа № 587/1380/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року Сумський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

прокурора ОСОБА_2

секретаря судового засідання ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2018 року за № 0000134 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Луганськ, одруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України,

в с т а н о в и в:

27.04.2014 року у м. Луганськ проголошено «Акт о провозглашении государственной самостоятельности Луганской народной республики», який в подальшому, 11.05.2014 року затверджений на так званому «референдумі» щодо підтримки акту про державну самостійність Луганської народної республіки та 18.05.2014 року прийнято так званий «Временный Основной Закон (Конституцию) Луганской народной республики».

02.11.2014 року в м. Луганську та частині Луганської області, підконтрольній представникам «ЛНР», всупереч вимогам діючого законодавства України, проведені вибори Голови та депутатів «Народної Ради ЛНР», за результатами яких обрані «Голова» «ЛНР» ОСОБА_6 та депутати до складу «Народної Ради ЛНР», які приступили до виконання повноважень 4 та 17 листопада 2014 року, відповідно.

Таким чином, у порушення Конституції України створено стійке ієрархічне об`єднання осіб, так звану «Луганську народну республіку» (далі за тестом «ЛНР»), яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією, оскільки її основним завданням є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України (а саме - шляхом відокремлення від України території Луганської області в порушення порядку, встановленого Конституцією України, згідно ст. ст. 2, 73 якої територія України є цілісною і недоторканою, а питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом). Вказана організація є стійким об`єднанням невизначеного кола осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях, організації незаконних збройних формувань, вербування, озброєння, підготовку та використання терористів, та іншої діяльності що відноситься до ознак терористичної, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації.

13.04.2014 року Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» №405/2014 від 14.04.2014 року, відповідно до якого на території України розпочато Антитерористичну операцію.

В період часу з квітня 2017 року по грудень 2018 року, ОСОБА_4 , здійснив фінансування терористичної організації «Луганська народна республіка» шляхом поставки на тимчасово окуповану територію Луганської області, що контролюється терористичною організацією «ЛНР», через тимчасово заблоковані пункти пропуску через державний кордон України зі сторони Російської Федерації 15 (п`ятнадцяти) вантажних автомобілів, а саме: DAF XF з державними реєстраційними номерами: д/н НОМЕР_1 ; д/н НОМЕР_2 ; д/н НОМЕР_3 ; д/н НОМЕР_4 ; д/н НОМЕР_5 ; д/н НОМЕР_6 ; д/н НОМЕР_7 ; д/н НОМЕР_8 ; д/н НОМЕР_9 ; д/н НОМЕР_10 ; д/н НОМЕР_11 ; д/н НОМЕР_12 ; д/н НОМЕР_13 ; д/н НОМЕР_14 та Mercedes-Benz ATEGO д/н НОМЕР_15 . Виїзд на наведених транспортних засобах з території України на територію Російської Федерації ОСОБА_4 здійснював через контрольний пункт «Юнаківка», розташований в с. Юнаківка Сумського району, Сумської області

У такий спосіб ОСОБА_4 у 2017 році здійснив поставку на тимчасово окуповану територію Луганської області через державний кордон України зі сторони Російської Федерації 7 (семи) вантажних автомобілів:

-01.04.2017 на вантажному автомобілі (марки DAF FT XF 105.460 12900, 2007 року випуску) з д/н НОМЕР_1 перетнув кордон України в напрямку РФ;

-13.05.2017 на вантажному автомобілі (марки DAF XF 105.460 12902, 2006 року випуску) з д/н НОМЕР_16 перетнув кордон України в напрямку РФ;

-28.05.2017 на вантажному автомобілі (марки DAF FT XF 105.460 12902, 2010 року випуску) з д/н НОМЕР_3 перетнув кордон України в напрямку РФ;

-09.06.2017 на вантажному автомобілі (марки Mercedes-benz ATEGO 1218 4249, 2008 року випуску) з д/н НОМЕР_15 перетнув кордон України в напрямку РФ;

-26.06.2017 на вантажному автомобілі (марки DAF CF 85 12902, 2007 року випуску) з д/н НОМЕР_4 перетнув кордон України в напрямку РФ;

-20.08.2017 на вантажному автомобілі (марки DAF TE 95 XF 12580, 2006 року випуску) з д/н НОМЕР_5 перетнув кордон України в напрямку РФ;

-19.11.2017 на вантажному автомобілі (марки DAF FT 95 XF 480 12580, 2005 року випуску) з д/н НОМЕР_6 перетнув кордон України в напрямку РФ.

Після чого ОСОБА_4 через тимчасово заблоковані пункти пропуску через державний кордон України зі сторони Російської Федерації, та які контролюються «ЛНР», перемістив вказані вантажні автомобілі на тимчасово окуповану територію Луганської області, непідконтрольну Україні.

Керуючими вказаними транспортними засобами, відповідно до діючого на момент в`їзду законодавства «ЛНР», а саме ст. ст. 7, 8 Закону «ЛНР» «О ставках ввозной пошлины и порядке ее взимания» від 22.05.2015 року (із змінами і доповненнями), ОСОБА_4 особисто сплачував до державного бюджету «ЛНР» на непідконтрольній території Луганської області т.зв. «таможенную пошлину», тобто грошові кошти, що спрямовуються на фінансування діяльності терористичної організації.
Загальний розмір сплачених т.зв. «таможенных пошлин» до так званого «бюджету ЛНР» в 2017 році склав 63 000 російських рублів або 28 586,52 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 у 2018 році будучи водієм вантажних автомобілів здійснив поставку на тимчасово окуповану територію Луганської області через державний кордон України зі сторони Російської Федерації 8 (восьми) вантажних автомобілів, а саме ОСОБА_4 :

-16.04.2018 року на вантажному автомобілі (марки DAF XF 105.410 12902, 2008 року випуску) д/н НОМЕР_7 перетнув кордон України в напрямку РФ;

-29.04.2018 року на вантажному автомобілі (марки DAF XF 105.460 12902, 2007 року випуску) д/н НОМЕР_8 перетнув кордон України в напрямку РФ;

-25.06.2018 року на вантажному автомобілі (марки DAF FT XF 105.460 12902, 2011 року випуску) д/н НОМЕР_9 перетнув кордон України в напрямку РФ;

-12.07.2018 року на вантажному автомобілі (марки DAF XF 105.410 12902, 2007 року випуску) д/н НОМЕР_10 перетнув кордон України в напрямку РФ;

-15.08.2018 року на вантажному автомобілі (марки DAF XF 105.410 12902, 2007 року випуску) д/н НОМЕР_11 перетнув кордон України в напрямку РФ;

-26.10.2018 року на вантажному автомобілі (марки DAF XF 105.460 12902, 2009 року випуску) д/н НОМЕР_12 перетнув кордон України в напрямку РФ;

-10.11.2018 року на вантажному автомобілі (марки DAF XF 105.460 12902, 2010 року випуску) д/н НОМЕР_13 перетнув кордон України в напрямку РФ;

-06.12.2018 року на вантажному автомобілі д/н НОМЕР_14 перетнув кордон України в напрямку РФ.

Після чого ОСОБА_4 через тимчасово заблоковані пункти пропуску через державний кордон України зі сторони Російської Федерації, та які контролюються «ЛНР», перемістив вказані вантажні автомобілі на тимчасово окуповану територію Луганської області, непідконтрольну Україні.

При в`їзді на митну територію терористичної організації самопроголошеної «Луганської народної республіки», відповідно до діючого на момент в`їзду законодавства, а саме ст. ст. 7, 8 Закону «ЛНР» «О ставках ввозной пошлины и порядке ее взимания» від 22.05.2015 року (із змінами і доповненнями) ОСОБА_4 особисто сплатив до державного бюджету «ЛНР» т.зв. «таможенную пошлину» з кожного автомобіля в розмірі 9000 російських рублів.
Загальний розмір сплачених т.зв. «таможенных пошлин» до так званого «бюджету ЛНР» в 2018 році склав 72 000 російських рублів або 30 279,6 грн.
Таким чином, сплативши так звану «таможенную пошлину» в бюджет терористичної організації «ЛНР» ОСОБА_4 усвідомлював, що вказані кошти у подальшому використовуватимуться «ЛНР» для незаконної діяльності пов`язаної із насильницькій зміною меж території і державного кордону України, всупереч порядку, встановленого Конституцією України, і утворення на території Луганської області окремого псевдодержавного утворення шляхом застосування методів терористичної діяльності.
Дії обвинуваченого органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 258-5 КК України, як фінансування та матеріальне забезпечення терористичної організації «Луганська народна республіка»
09 липня 2019 року між ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області ОСОБА_2 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. ст. 469, 472 КПК України.

Зі змісту даної угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 258-5 КК України. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 .

Так, відповідно до умов угоди, сторони враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, обставини справи, що тяжких наслідків від скоєного ним правопорушення не завдано, потерпілих у провадженні немає, особу ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні трьох дітей (2 малолітніх та 1 неповнолітнього) та пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину погодили покарання за ч. 1 ст. 258-5 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 42500 (сорок дві тисячі п`ятсот) грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, без конфіскації майна.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження, а також наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним у кримінальному провадженні внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-5 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам Кримінально-процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений вказав, що він розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження даної угоди, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам закону.

Суд шляхом проведення опитування прокурора, обвинуваченого та його захисника у кримінальному провадженню переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим та цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.

Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість її затвердження.

Крім того, відповідно до вимог ст. 100 КПК України, речові докази: мобільний телефон марки iPhone 6, s/n: НОМЕР_17 з сім картою мобільного телефону оператора Водафон та абонентним номером НОМЕР_18 , автомобіль «DAF» н.з НОМЕР_19 з напівпричепом до нього «SCHVITZ» н.з. НОМЕР_20 повернути законному володільцю, знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 червня 2019 року; контрольний талон ТАК 3223446 для проходження по червоному коридору автомобіля «DAF» н.з НОМЕР_19 з напівпричепом до нього «SCHVITZ» н.з. НОМЕР_21 , контракт заявка № 222 від 21 червня 2019 роу перевізник ФОП ОСОБА_4 на 1-му арк., certificate № D20326UA, Vin: НОМЕР_22 4-х примірниках, на 4 арк, подорожний лист № 534947 вантажного автомобіля в міжнародному сполученні « DAF» XF 105.460. д.н.з НОМЕР_19 , «SCHVITZ» н.з. НОМЕР_20 на 1- арк.. знищити, знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 червня 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374,475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 09 липня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , з одного боку та прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області ОСОБА_2 з іншого.

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 42500 (сорок дві тисячі п`ятсот) грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю та без конфіскації майна.

Речові докази: мобільний телефон марки iPhone 6, s/n: НОМЕР_17 з сім картою мобільного телефону оператора Водафон та абонентним номером НОМЕР_18 , автомобіль «DAF» н.з НОМЕР_19 з напівпричепом до нього «SCHVITZ» н.з. НОМЕР_20 повернути законному володільцю, знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 червня 2019 року; контрольний талон ТАК 3223446 для проходження по червоному коридору автомобіля «DAF» н.з НОМЕР_19 з напівпричепом до нього «SCHVITZ» н.з. НОМЕР_21 , контракт заявка № 222 від 21 червня 2019 роу перевізник ФОП ОСОБА_4 на 1-му арк., certificate № D20326UA, Vin: НОМЕР_22 4-х примірниках, на 4 арк, подорожний лист № 534947 вантажного автомобіля в міжнародному сполученні « DAF» XF 105.460. д.н.з НОМЕР_19 , «SCHVITZ» н.з. НОМЕР_20 на 1- арк.. знищити, знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 червня 2019 року.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до встановленої законом відповідальності.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1