ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3672/19
Провадження № 1-кп/362/369/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Василькові кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000415 від 27.03.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, офіційно не працюючого, неодруженого,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:
25.06.2019 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000415 від 27.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 липня 2019 року.

Ухвалою суду від 27.06.2019 року у вказаному провадженні було призначено підготовче судове засідання (а.с.10).

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотриманні всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання, про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку і з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку адвоката.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов до наступного висновку.

Процесуальне рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування - є обвинувальний акт, яким має відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК Українивходять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, вид і розмір шкоди, завданої злочином.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема:повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кодексу.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначає, що обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
При цьому, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним і конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення.

Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Зазначені вимоги кореспондуються та узгоджуються з висновками, що знайшли своє відображення в рішеннях Європейського суду з прав людини та у відповідності до вимог ч.5 ст.9 КПК України повинні застосовуватися поряд кримінальним процесуальним законодавством України.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Крім того, Суд нагадує, що положення пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. рішення від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Разом з тим, при викладені формулювання обвинувачення слідчим і прокурором цих вимог не дотримано, а фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 не конкретизовано та викладено безсистемно, непослідовно.

Так,викладаючи фактичні обставини в обвинувальному акті без визначення часу і місця вчинення злочину було вказано, що ОСОБА_5 повторно зберігав без мети збуту у задній правій кишені своїх джинсових штанів психотропну речовину,амфетамін,що знаходився в паперовому згортку.

В продовження викладення фактичних обставин в обвинувальному акті вказано, що 26.03.2019 року о 21год. 20 хв. працівниками Васильківського ВП ГУ НП в Київській області в м. Василькові, по вул. Донбасівській, поблизу будинку № 29 було проведено огляд ОСОБА_5 і в правій задній кишені джинсових штанів виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору. Проте, при викладені фактичних обстави кримінального правопорушення в обвинувальному акті не вказано підстави проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_5 , як і не вказано, куди поміщено вилучене порошкоподібну речовину білого кольору.

В обвинувальному акті є посилання на висновок експерта № 11-2/1990 від 05.06.2019 року, який досліджував порошкоподібну речовину білого кольору масою 0,542 г,але коли і в кого саме вона вилучена не зазначено.
Також в формулюванні обвинувачення ОСОБА_5 не вказано підстави для обвинувачення його в повторному зберіганні психотропної речовини амфетамін, що в свою чергу унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, і, безперечно, порушує право обвинуваченого на захист, яке гарантується кожній особі приписами п. «с» ч.3 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», положення якої імплементовані у ст. 20 КПК України.

Отже, системний аналіз вказаних положень КПК України вказує на те, що формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Таке обвинувачення повинно бути конкретним, без будь-яких суперечностей та зрозумілим, з метою уникнення порушення права обвинуваченого на захист.

Натомість, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (у справі «Матточіа проти Італії» від 25 липня 2000 року, №23969/94, п. 58).
Разом з тим, при викладені формулювання обвинувачення слідчим і прокурором цих вимог не дотримано.

У постанові ВСУ від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16суд зауважив, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті перешкоджають повному, всебічному, об`єктивному розгляду кримінального провадження, перешкоджає суду ухвалити обвинувальний вирок чи затвердити угоду про визнання винуватості.

У відповідності до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт повертається прокурору,якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд приходить до висновку, що неконкретність формулювання обвинувачення, яке викладено в обвинувальному акті, у разі призначення кримінального провадження до розгляду, перешкоджатимуть повному, всебічному, об`єктивному розгляду кримінального провадження, а також ухвалити судуобвинувальний вирок,тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення викладених вище порушень чинного законодавства України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 3, 20, 91, 109, 290, 291, 314, 369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
Повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000415 від 27.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, прокурору Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для виконання вимог КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 03 грудня 2019 року о 17 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_6