Провадження № 1-кс/643/5295/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2019 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова
ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,осіб відносно яких розглядається клопотання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого Другого СУ ТУ ДБР про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000002 від 05.12.2018 року,
встановив:
20.08.2019 року слідчий звернувся до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, в якому ставить питання про встановлення стороні захисту, а саме захисникам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підозрюваному ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000002 від 05.12.2018 року в порядку ч.10 ст.290 КПК України з урахуванням наданих уточнень у судовому засіданні.
15.08.2019 року слідчим в даному кримінальному провадженні поштою були спрямовані повідомлення про завершення досудового розслідування підозрюваним, 16.08.2019 року повідомлення про завершення досудового розслідування підозрюваним передано за місцем роботи, 16.08.2019 року слідчим ОСОБА_9 здійснено спробу особистого вручення підозрюваному ОСОБА_4 , однак останній відмовився від отримання, що зафіксовано за допомогою відеозапису.
Станом на 20.08.2019 року сторона захисту до ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не приступила.
Таким чином, вищевказані обставини дають підстави вважати органу досудового розслідування, що сторона захисту у кримінальному провадженні - підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 умисно зволікають та безпідставно затягують час ознайомлення з матеріалами, до яких стороною обвинувачення надано доступ.
Матеріали досудового розслідування (кримінального провадження) № 0000002 від 05.12.2018 налічують 7 ( сім ) томів.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 , просив задовольнити клопотання та встановити строк до 23.09.2019 року.
Особа відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 , в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував з наведенням відповідних мотивів, та заявив клопотання про повернення клопотання слідчого.
Особа відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 , в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував з наведенням відповідних мотивів, та заявив клопотання про повернення клопотання слідчого.
Захисник ОСОБА_6 , в судовому засіданні проси відмовити в задоволенні клопотання слідчого та повернути клопотання з наведенням відповідних мотивів.
Від захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на адресу суду надійшло клопотання про відкладення.
Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить наступного висновку.
У відповідності до вимог ст.290 КПК України після завершення досудового розслідування прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати, зокрема, стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, з забезпеченням права робити копії або відображення матеріалів.
Між тим, імперативними положеннями ч.10 ст.290 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в разі зволікання стороною при ознайомленні з ними.
Аналіз викладеного дозволяє зробити висновок про те, що безумовною підставою для задоволення такого клопотання буде виключно доведення стороною обвинувачення зволікань в даному випадку з боку сторони захисту.
В такому випадку, сторона кримінального провадження буде вважатися такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів.
Само право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.
Таким чином, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.
Також, ознайомлення підозрюваного чи його захисника із матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п.14 ч.1 ст.92 Конституції України визначається законами України.
Право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що також зазначив Конституційний Суд України в рішенні у справі №1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст.2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.
Конституційний Суд України в даному рішенні погодився із тим, що положення діючого на час розгляду справи КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини та з підпунктом «b» пункту 3 статті 6 Конвенції, згідно якого кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливість для підготовки свого захисту.
Європейський Суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23.04.1997 у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів», від 25.09.2008у справі «Полуфакін і Чернишов проти Росії»). Як зауважив Європейський Суд, підпункт «b» пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому право мати час і можливості, необхідні для підготовки свого «захисту», а це означає, що така підготовка охоплює все, що є «необхідним» для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21.10.2010 у справі «Корнєв і Карпенко проти України»)
В свою чергу, КПК України не містить поняття «зволікання, затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному конкретному випадку з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.
До матеріалів клопотання не долучено беззаперечних доказів отримання як повідомлення про підозру особами відносно яких розглядається зазначене клопотання так і отримання останніми повідомлення про завершення досудового розслідування.
В матеріалах клопотання відсутні будь-які відомості, що підтверджують виклики слідчим підозрюваної та її захисників для ознайомлення.
Таким чином, слідчий суддя приходить висновку, що доводи клопотання слідчого про те, що сторона захисту зловживає своїм правом на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду даного клопотання, у зв`язку з чим відсутні у справі обставини, з якими закон пов`язує можливість визначення строку, протягом якого сторона захисту повинна ознайомитися з матеріалами досудового розслідування.
Щодо заявлених клопотань ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає зазначити наступне.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Зокрема, в ст. 26 КПК України, визначено зміст та форму кримінального провадження, а саме принцип диспозитивностиі, відповідно до якого сторони є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Оскільки за змістом ч.10 ст.290 КПК України передбачено за результатами розгляду зазначеного клопотання лише два види ухвал - про відмову в задоволенні або про задоволення клопотання, з вказаних процесуальних підстав, у зв`язку відмовою в задоволенні клопотання слідчого про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя приходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про повернення вказаного клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.219, 290, 309 КПК України, слідчий суддя -
постановив:
Клопотання слідчого - залишити без задоволення.
Клопотання ОСОБА_4 - залишити без задоволення.
Клопотання ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст Ухвали складено 20.09.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1