Провадження № 11-кп/4820/391/19
Справа № 671/962/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000174 від 1.05.2018 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 09 квітня 2019 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 09 квітня 2019 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , одруженої, з середньою спеціальною освітою, працездатної, працюючої підсобним працівником ВП АФ Агромета ТОВ Волочиськ Агро, раніше не судимої,
визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1360 грн. 00 коп.
Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 1700 грн. 18 коп. матеріальної шкоди, 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В решті позову відмовлено.
Як вбачається з вироку, 01 травня 2018 року приблизно о 09 годині на земельній ділянці між господарствами №19 та АДРЕСА_2 між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 через малозначний привід, на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин виник конфлікт. Під час зазначеного конфлікту ОСОБА_8 , будучи агресивно налаштованою стосовно ОСОБА_9 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення останній тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій та свідомо припускаючи їх настання, підійшла до потерпілої та нанесла один удар металевою частиною лопати в тім`яну ділянку голови.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, припухлості м`яких тканин та забійної рани на тім`яній ділянці голови справа, які згідно із висновком експерта №56 від 14.05.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України. Вважає, рішення суду незаконним та необґрунтованим. Зауважує, що висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 ґрунтуються на припущеннях та при складанні вироку судом не дотримано вимоги ч.2 ст.86 КПК України, порушено принцип презумпції невинуватості особи. Вказує, що жоден із свідків не бачив щоб обвинувачена наносила удар по голові потерпілій металевою частиною лопати. Зауважує, що пояснення свідка ОСОБА_10 ставить під сумнів, що рана на голові потерпілої утворилася внаслідок нанесення удару гострою частиною металевої лопати, а не іншим предметом. Звертає увагу, що матеріали кримінального провадження містять різні адреси нанесення ОСОБА_8 тілесні ушкодження потерпілій. Зауважує, що протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.05.2018 року є недопустимим доказом, оскільки у ньому не вказано час його складання, чим порушено вимоги ч.3 ст. 104 КПК України та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події. Зазначає, що протокол огляду місця події від 01.05.2018 року не містить інформації про виявлені речові докази, що вказують на наявність події злочину. Висновок судово медичної експертизи №56 від 14 травня 2018 року містить суперечливі дані щодо предмета, яким спричинено тілесні ушкодження виявлені на тім`яній ділянці голови. Вказує, що судово медичний експерт ОСОБА_11 підтвердив можливість потерпілою отримання тілесного ушкодження не лише гострою частиною лопати, але й самостійно, в тому числі і внаслідок падіння з висоти власного зросту, при наявності будь якої перешкоди. Посилається на недопустимість протоколу проведення слідчого експерименту від 18 травня 2018 року, оскільки ОСОБА_8 не було повідомлено про проведення слідчої дії чим порушено її право на участь у ній. Зазначає, що витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.05.2018 року не містить вказівки на час надходження заяви, чим порушено вимоги абз.2 п.1 розділу 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань щодо порядку його формування та ведення і зазначено, що тілесні ушкодження Чорній нанесла ОСОБА_12 .. Крім того, у протоколі допиту від 02.05.2018 року потерпіла також назвала особу, яка їй нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_12 . Зауважує, що суд не звернув увагу, що в кримінальному провадженні вказано двох осіб, які нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_9 .. Стверджує, що повідомлення про підозру вручене ОСОБА_8 з порушенням порядку встановленого КПК України, а саме в період перебування останньої на амбулаторному лікуванні о 18 годині 25 хвилин за місцем проживання за відсутності захисника, що також є порушенням права обвинуваченої на захист. Наголошує, що вирок суду був оголошений у відсутності обвинуваченої та її захисника, чим було допущено істотне порушення вимог ст.. 376 КПК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , прокурор та потерпіла ОСОБА_9 просять в задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника - адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними доказами по справі, яким суд дав вірну кримінально правову оцінку.

Як вбачається з вироку суду обвинувачена ОСОБА_8 свою вину не визнала, пояснивши, що 01 травня 2018 року приблизно о 09 годині на межі земельних ділянок по АДРЕСА_1 , належних їй та її сусідці потерпілій ОСОБА_9 , між нею та останньою, з якою вони тривалий час перебувають в сварці через межу земельних ділянок, виник конфлікт. Вона набрала з туалету на металеву лопату фекалій і розкидала їх під межу. Під час конфлікту вона лише штовхнула потерпілу, оскільки остання схопила і потягнула її за футболку, та забруднила її фекаліями. В цей час староста села ОСОБА_13 з свого господарства крикнув, щоб вони припинили суперечку і вона відразу пішла додому. На потерпілій вона не бачила будь-яких тілесних ушкоджень.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 підтвердила, що між нею та потерпілою був конфлікт під час якого вона тримаючи металеву лопату в руках та штовхнула ОСОБА_9 ..
Винність ОСОБА_8 в інкримінованому злочині підтверджується і показаннями потерпілої, яка в судовому засіданні суду першої інстанції, пояснила, що 01 травня 2018 року на господарстві в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 між нею та ОСОБА_8 відбулася сварка через те, що її чоловік ОСОБА_14 зробив зауваження, щоб ОСОБА_8 не перекопувала межу. Для вирішення даного конфлікту її чоловік побіг до старости села і в цей час ОСОБА_15 совковою лопатою, якою розкидала фекалії, нанесла їй один удар по голові. Відразу ж після удару підійшов староста, який бачив на її голові кров. До неї викликали фельдшера, який надав їй медичну допомогу та подзвонили до поліції. Внаслідок удару нанесеного обвинуваченою, утворилася рана з якої текла кров, у зв`язку з чим вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Волочиській лікарні.
З показів свідка ОСОБА_13 вбачається, що 01 травня 2018 року біля 09 години до нього на господарство прийшов чоловік потерпілої і повідомив, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 почалася сварка за межу. Коли він підійшов ближче до городу потерпілої, то там ще була обвинувачена, яка відразу ж пішла додому. Він через своє господарство пішов на город потерпілої і побачив рану на голові у ОСОБА_9 з якої текла кров.
Свідок ОСОБА_16 , в судовому засіданні пояснила, що 01 травня 2018 року вона перебувала в с. Авратин у своїх батьків. Вранці її матір, потерпіла ОСОБА_9 , прибігла в будинок, вона була схвильована, в неї з голови текла кров, хустки на голові не було, одяг був забруднений фекаліями. Матір пояснила, що їхня сусідка, ОСОБА_17 під час конфлікту нанесла їй один удар лопатою, від чого вона впала на коліна, а потім ще руками наносила їй удари по тілу. Вона відразу викликала поліцію.
Відповідно до показів свідка ОСОБА_18 , 01 травня 2018 року він бачив як його теща, ОСОБА_9 , прибігла з городу, з голови текла кров. Зі слів потерпілої, ОСОБА_8 вдарила її лопатою по голові. Він привіз фельдшера, який надав потерпілій першу медичну допомогу. Йому відомо, що батьки його дружини перебувають в неприязних відносинах з сім`єю ОСОБА_19 , їхніми сусідами, через межу.
Свідок ОСОБА_10 , в судовому засіданні показав, що 01.05.2018 року на вимогу зятя ОСОБА_9 їздив на виклик до потерпілої. Коли він прибув то побачив потерпілу, яка сиділа на вулиці біля хати, її одяг був в крові, що йшла з голови. Він виявив рану на голові та надав потерпілій першу необхідну допомогу. Потерпіла пояснила, що ОСОБА_8 вдарила її лопатою по голові.
Посилання захисника на те, що свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказав, що рана на голові потерпілої не мала характерних ознак рани утвореної від удару металевою частиною лопати, колегією суддів не беруться до уваги, оскільки ОСОБА_10 не є експертом чи спеціалістом і його покази спростовуються даними висновку судово-медичної експертизи № 56 від 14 травня 2018 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, припухлості м`яких тканин та забійної рани на тім`яній ділянці голови справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Зазначені тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею продовгуватої форми, не виключено в строки та за обставин, що викладені в постанові про призначення судово-медичної експертизи та на які вказує обстежувана 01 травня 2018 року удар в ділянку голови металевою частиною лопати. Беручи до уваги кількість та розташування наявних у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, можна припустити, що вони могли утворитися внаслідок одного прикладення травмуючої дії в тім`яну ділянку голови. Характер і локалізація тілесних ушкоджень на шкірі голови потерпілої не є специфічними чи характерними для утворення їх при падінні людини з висоти власного зросту. Наявна на шкірі голови ОСОБА_9 рана могла утворитися від удару гострої частини металевої лопати чи взуття ноги.(Т.1 а.к.п 99 -100)
Цей висновок експерта складений у відповідності до вимог ст.ст. 101, 102 КПК України та з дотриманням Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6 та у відповідності до форми медичної документації 170/0, затвердженої Наказом МОЗ України 05.08.99 р. № 197.
Зазначені висновки експертизи повністю підтвердив допитаний в судовому засідання суду першої інстанції судово медичний експерт ОСОБА_20 .
Так, з показів експерта ОСОБА_20 вбачається, що для отримання тілесного ушкодження, аналогічного як в потерпілої, не має суттєвого значення фізична сила особи, яка наносить удар тупим твердим предметом. Висота бортика (зігнутого краю) лопати не залежить від глибини рани на голові, а волосся на голові і хустка можуть стримувати удар, а також те, що травма потерпілій могла бути нанесена і через хустку. Враховуючи характер і локалізацію тілесних ушкоджень на шкірі голови потерпілої, вони не могли утворитися при її падінні з висоти власного зросту. Наявна на шкірі голови ОСОБА_9 рана могла утворитися від удару гострої частини металевої лопати.
Ці обставини справи спростовують доводи апеляційної скарги захисника щодо можливого отримання тілесного ушкодження потерпілою самостійно, в тому числі і внаслідок падіння з висоти власного зросту, при наявності будь якої перешкоди.

Об`єктивно вина обвинуваченої ОСОБА_8 підтверджується даними рапорту інспектора поліції від 01.05.2018 року про отримання о 09 год. 02 хв. повідомлення зі служби 102, згідно якого заявник ОСОБА_21 повідомила про те, що в АДРЕСА_3 сусідка нанесла тілесні ушкодження її матері.
Згідно даних протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.05.2018 року, потерпіла ОСОБА_9 просить притягнути до відповідальності обвинувачену за нанесення їй 01.05.2018 року близько 08 год. 55 хв. на земельній ділянці біля господарства по АДРЕСА_1 тілесних ушкоджень, а саме нанесення одного удару лопатою в область голови. (Т.1 а.к.п.94)
Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.05.2018 року складений відповідно до вимог КПК України та узгоджується з іншими доказами по справі.

Як вбачається з даних протоколу огляду місця події від 01.05.2018 року, під час слідчої дії було оглянуто земельну ділянку, яка розташована в с. Авратин між господарствами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Виявлено, що між сусідніми господарствами є межа та відсутня огорожа, на поверхні ґрунту наявні частини бруду ззовні схожі на фекалії.(Т.1 а.к.п. 95- 97)
Відповідно до даних протоколу проведення слідчого експерименту (з таблицями ілюстрації) від 18 травня 2018 року, потерпіла показала, яким чином ОСОБА_8 нанесла їй тілесні ушкодження, а саме тримаючи обома руками дерев`яний держак лопати нанесла металевою частиною один удар в тім`яну ділянку голови справа, після чого лопата випала з рук ОСОБА_22 (Т.1 а.к.п.102-103)
Доводи захисника ОСОБА_7 про необхідність визнання недопустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту від 18 травня 2018 року, оскільки ОСОБА_8 не було повідомлено про проведення даної слідчої дії, колегія суддів, вважає неспроможними.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження вказана слідча дія була проведена з потерпілою ОСОБА_9 , в присутності понятих та з участю судово-медичного експерта ОСОБА_20 , що відповідає вимогам чинного законодавства. Перед початком проведення слідчої експертизи потерпіла та судово медичний експерт ОСОБА_20 попереджалися слідчим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Крім того, на досудовому слідстві обвинувачена не визнала своєї вини та скористалася своїм правом не давати показання, а тому проведення слідчого експерименту з нею було неможливим.

Суд оцінивши наявні докази у кримінальному провадженні в їх сукупності обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Твердження захисника в апеляційній скарзі, що в кримінальному провадженні вказано двох різних осіб, які нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_9 , однак судом це не взято до уваги, перевірено колегією суддів та встановлено, що дійсно матеріали справи містять різні дані по батькові обвинуваченої, а саме замість ОСОБА_23 вказано ОСОБА_24 . Однак, колегія суддів, вважає, що помилкове зазначення по батькові особи, яка, зі слів потерпілої, нанесла їй тілесні ушкодження, не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченої під час вирішення даної справи, доведеність її вини та не є істотним порушенням прав та свобод обвинуваченої.
Крім того, вищезазначене та посилання апелянта на недопустимість протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.05.2018 року та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 з порушенням порядку встановленого КПК України, були предметом дослідження суду першої інстанції, яким дана правова оцінка та висновки викладені у вироку суду.

Посилання апелянта на порушення вимог ст. 376 КПК України, оскільки вирок суду був проголошений у відсутності обвинуваченої та її захисника, суперечить вимогам чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 412 КПК України, передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Вказана стаття КПК України, не містить таку безумовну підставу скасування судового рішення, як проголошення судового рішення у відсутності учасників процесу, які скористалися своїм правом не приходити на оголошення вироку суду, однак отримали копію вироку і скористалися своїм правом на його апеляційне оскарження.

Таким чином, вина обвинуваченої ОСОБА_8 об`єктивно підтверджується матеріалами кримінального провадження, які були належним чином дослідженні судом, який дав їм вірну кримінально правову оцінку.
За таких обставин вирок суду є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування чи зміни за обставин, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Покарання обвинуваченій у виді 1360 грн. штрафу призначено у відповідності з ст.ст.50, 65 КК України, з врахуванням вчиненого нею злочину невеликої тяжкості, особи винного, яка є працездатною, постійне місце роботи, одружена, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно, на диспансерному обліку в нарколога та Д обліку у психіатра не перебуває, раніше не судима, обставиною, що обтяжує покарання, судом визнано вчинення злочину щодо особи похилого віку, таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання винного.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 09 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду ОСОБА_2