Справа № 461/4714/15-к
Провадження № 1-кс/461/8604/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2019 року до Галицького районного суду м. Львова звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 з клопотанням, в якому просила слідчого суддю скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 01.07.2019 р. у справі №461/3462/15-к та ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.07.2019 р. у справі № 461/3462/15-к. Зазначає, що 01.07.2019 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова в межах кримінального провадження №0000559 від 24.02.2015 р. задоволено клопотання та накладено арешт на будинок загальною площею 185 кв.м. та земельну ділянку площею 0.0875 га, кадастровий номер :12:011:0110, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають у приватній власності ОСОБА_5 , шляхом заборони на відчуження. На обгрунтування ухвали слідчий суддя зазначив, що клопотання слід задовольнити, оскільки накладення арешту на майно забезпечить його збереження як речового доказу у даному кримінальному провадженні та унеможливить його відчуження.

Крім цього, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.07.2019 р. в межах цього ж кримінального провадження накладено арешт на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у приватній власності ОСОБА_5 , шляхом заборони на відчуження.

Адвокат ОСОБА_3 вважає, що арешт на майно заявника був накладений необгрунтовано, що є підставою для скасування накладеного арешту. Ухвала від 15.07.2019 р. мотивована наступним. Досудовим слідством встановлено, що отримані незаконним шляхом товарно-матеріальні цінності ОСОБА_5 реалізував та на отримані за це кошти придбав земельну ділянку кадастровий номер :12:011:0110 та здійснив витрати на будівництво будинку загальною площею 185 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . На думку заявника, слідчим суддею не враховано, що відповідно до договору купівлі- продажу житлового будинку та земельної ділянки від 18 вересня 2014 року ОСОБА_5 набув у власність вищезазначений будинок та цією ж датою (18.09.2014р.) здійснено реєстрацію права власності на дане нерухоме майно. У клопотанні про арешт майна слідчий посилався на те, що "згідно проведеної інвертаризації станом на 31.12.2014р. на ПП "Плиточка" були присутні товарно-матеріальні цінності на суму 4 466 380, 44 грн." Також у клопотанні слідчий зазначав, що "04.02.2015р. проведено огляд місця події за фактичним місцезнаходженням ПП "Плиточка" на пр.Червоної Калини, 35 у м.Львові, а також інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей в результаті чого виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей в період з 01.01.2015р. по 04.02.2015р.». Наголошує, що відсутній причинно- наслідковий зв`язок між набуттям арештованого майна та відсутністю товарно- матеріальних цінностей, оскільки слідчий визначив періодом вчинення злочину січень-лютий 2015 року. ОСОБА_5 будинок та земельна ділянка, на які накладено арешт було придбано за п`ять місяців до зменшення кількості товарно-матеріальних цінностей на складі №1 на ПП "Плиточка", та при ситуації, коли показники інвентаризаційної перевірки були задовільними, що підтверджується актом від 31.12.2014р. Додатково зазначила, що слідчим суддею при накладенні арешту не з`ясовано в повній мірі всі обставини та матеріали і, відповідно, не було встановлено факту відсутності зв`язку між придбаним ОСОБА_5 майном та нестачею товарно-матеріальних цінностей на складі ПП "Плиточка". В оскаржуваних ухвалах зазначено лише, що підставою для арешту майна прокурор визначає те, що накладення арешту на майно необхідне з метою збереження речових доказів та заборони його відчуження. Проте будь-яких підтверджень того, що вказане в клопотанні прокурора майно має будь-яке доказове значення - немає. Наголошує, що в даному випадку речовими доказами, які містять на собі сліди злочину не можуть бути будинок і земельна ділянка, що були придбані задовго до вчинення самого злочину та відповідно не можуть бути речовими доказами у даній справі.

ОСОБА_3 зазначає, що з 2017 року слідчі дії у даному кримінальному провадженні не проводяться, жодних законних підстав для збереження арешту майна немає, а сам факт необгрунтованого накладення арешту на майно ОСОБА_5 є непропорційним втручанням у його право власності (порушення конвенційного права на мирне володіння своїм майном) та створює перешкоди у вільному здійсненні всіх складових права власності. Просить клопотання задовольнити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала. Заяву просила задовольнити повністю.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила повністю. Зазначила, що слідчим суддею законно і обгрунтовнао накладено арешт, відтак такий не підлягає скасуванню.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 , перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 01.07.2019 р. накладено арешт на будинок загальною площею 185 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0875 га кадастровий номер №:12:011:0110, які розташовані за адресою; АДРЕСА_1 , які перебувають у приватній власності ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони на відчуження: укладання будь-яких правочинів і реєстрації їх у Державній реєстраційній службі України, державних нотаріальних конторах, приватних нотаріусів та інших організаціях та установах (справа №461/3462/15-к, 1кс/461/5648/19). В ухвалі слідчого судді зазначено, що прокурор мотивував необхідність накладення арешту для забезпечення збереження його як речового доказу.

Крім цього, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 15.07.2019 р. знову накладено арешт на житловий будинок, який розташований за адресою; АДРЕСА_1 , які перебувають у приватній власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони на відчуження: укладання будь-яких правочинів і реєстрації їх у Державній реєстраційній службі України, державних нотаріальних конторах, приватних нотаріусів та інших організаціях та установах, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні (справа №461/3462/15-к, пров. 1кс/461/6036/19). В ухвалі слідчого судді зазначено наступне. Прокурором доведено слідчому судді, що отримані незаконним шляхом товарно-матеріальні цінності ОСОБА_5 реалізував та на отримані за це кошти придбав земельну ділянку площею 0,0875 га кадастровий номер №:12:011:0110, здійснив витрати на будівництво будинку загальною площею 185 кв.м.(після чого, 04.07.2019 загальна площа будинку змінено з 185 кв.м. на 169,2 кв.м.), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінюючи наявну в матеріалах клопотання про накладення арешту на майно постанову слідчого від 12 жовтня 2017 року про визнання будинку загальною площею 185 кв.м. та земельної ділянки площею 0,0875 га кадастровий номер №:12:011:0110, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає наступне. Постанова слідчого про визнання вказаного майна речовим доказом, на думку слідчого судді, взагалі не обгрунтована та не вмотивована. Слідчий при визнанні земельної ділянки та будинку речовими доказами посилався на рапорт працівників УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України, на проведення огляду місця події, зазначена наступна підстава для визнання їх речовими доказами : «зважаючи на те, що вказана довідка має значення речового доказу по справі». Тобто, слідчим у вказаній постанові не обгрунтовано, яке саме доказове значення матимуть земельна ділянка та будинок під час судового розгляду кримінального провадження, які саме обставини події це майно може підтверджувати чи спростовувати. Зазначення того, що «довідка має знаечння речового доказу» не підтверджує обгрунтованітсь визнання земельної ділянки та будинку речовими доказами.
Слідчий суддя приходить до висновку про те, що орган досудового розслідування мав можливість та достатній час для відшукання слідів злочину. Відомостей про те, що слідчий скористався цією можливістю слідчому судді стороною обвинувачення не надано.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 18.09.2014 р. ОСОБА_5 на праві приватної власності належить будинок загальною площею 185 кв.м. та земельна ділянка площею 0,0875 га кадастровий номер №:12:011:0110, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з клопотанням про арешт майна, органом досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0000559 виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей в період з 01.01.2015 р. по 04.02.2015 р. Також в клопотанні зазначено, що « отримані незаконним шляхом товарно-матеріальні цінності ОСОБА_5 реалізував та на отримані за це кошти придбав земельну ділянку площею 0,0875 га кадастровий номер №:12:011:0110 та здійснив витрати на будівництво будинку..».

Тобто, ОСОБА_5 став власником будинку та земельної ділянки, арешт на яких просить скасувати адвокат ОСОБА_3 , 18.09.2014 р., до подій стосовно недостачі товарно-матеріальних цінностей в період з 01.01.2015 р. по 04.02.2015 р.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.
ОСОБА_5 є власником будинку загальною площею 185 кв.м. та земельної ділянки площею 0,0875 га кадастровий номер №:12:011:0110, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на які накладено арешт.
Зважаючи на те, що вказаний арешт накладався в межах кримінального провадження № 0000559 з метою збереження речових доказів, слідчий мав можливість та достатній час для відшукання слідів злочину. Крім цього, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 став власником арештованого будинку та земельної ділянки задовго до виявлених органом досудового розслідування подій кримінального правопорушення, слідчий не довів яке саме доказове значення у кримінальному провадженні мають будинок та земельна ділянка, яким чином вони можуть бути знаряддями злочину або містити на собі сліди злочину, які факти чи обставини вони можуть доводити, яким чином їх можна зіпсувати, пошкодити, приховати чи знищити. Слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна є обґрунтованим та законним, а тому підлягає до задоволення.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 131, 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна- задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 01.07.2019 р. у справі № 461/3462/15-к на будинок загальною площею 185 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0875 га кадастровий номер :12:011:0110, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які перебувають у приватній власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким було заборонено відчуження: укладання будь-яких правочинів і реєстрації їх у Державній реєстраційній службі України, державних нотаріальних конторах, приватних нотаріусів та інших організаціях та установах.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 15.07.2019 р. у справі № 461/3462/15-к на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у приватній власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким було заборонено відчуження: укладання будь-яких правочинів і реєстрації їх у Державній реєстраційній службі України, державних нотаріальних конторах, приватних нотаріусів та інших організаціях та установах, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1