Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.10.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/4806/435/19 за клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 , в якому прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.08.2019.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, не судимого, підозрюваного в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що у 2014 році, будучи власником готельно-ресторанного комплексу, розташованого по АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, скориставшись дружніми стосунками з ОСОБА_10 , увійшов до нього у довіру, маючи намір не виконувати взяті на себе зобов`язання, схилив його до купівлі готельно-ресторанного комплексу, 22.03.2014 отримав від нього 100 000 доларів США (за курсом НБУ станом на 20.04.2014 1 010 000 грн.) і з метою створення для ОСОБА_10 хибного враження про виконання взятих на себе зобов`язань, видав йому укладену у нотаріуса довіреність на його представництво з повноваженнями щодо придбання нерухомого майна. 20.04.2014 ОСОБА_10 , упевнений у сумлінності ОСОБА_6 , як продавця готельно-ресторанного комплексу, передав йому в рахунок оплати ще 200 000 доларів США (за курсом НБУ станом на 20.04.2014 2 244 000 грн.), а ОСОБА_6 , з метою створення для ОСОБА_10 хибного враження про виконання взятих на себе зобов`язань надав йому особисту розписку. 13.06.2014 ОСОБА_10 , упевнений у сумлінності ОСОБА_6 , як продавця готельно-ресторанного комплексу, передав йому в рахунок оплати ще 100 000 доларів США (за курсом НБУ станом на 13.06.2014 1 172 000 грн.), а ОСОБА_6 , з метою створення для ОСОБА_10 хибного враження про виконання взятих на себе зобов`язань надав йому особисту посвідчену нотаріусом заяву від 13.06.2014 про отримання він нього 400 000 доларів США (за курсом НБУ станом на 13.06.2014 4 426 000 грн.), що є повним розрахунком між ними за договором купівлі-продажу готельно-ресторанного комплексу по АДРЕСА_2 .
11.07.2016 ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_11 договір позики на суму 9 936 000 грн. та договір іпотеки, як забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, за яким передав в іпотеку кафе з офісними приміщеннями в складі готельно-ресторанного комплексу по АДРЕСА_2 , чим позбавив ОСОБА_10 права оформити право власності на зазначений готельно-ресторанний комплекс.
Починаючи з 11.07.2016 ОСОБА_6 уникає будь-яких зустрічей з ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , жодних дій, спрямованих на виконання своїх зобов`язань не виконав, грошей їм не повернув.

31.05.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, шляхом вручення повідомлення його доньці ОСОБА_12 та надіслання поштою, оскільки за викликом слідчого підозрюваний не прибув.

Клопотання вмотивоване тим, що повідомлена ОСОБА_6 підозра ґрунтується на показаннях потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , даних відеозапису в мережі Інтернет від 09.02.2019, висновку почеркознавчої експертизи, нотаріально посвідченій заяві ОСОБА_6 про отримання розрахунку та «інших зібраних матеріалах у кримінальному провадженні». Слідчий зазначає, що на даний час місце перебування ОСОБА_6 не встановлено, на численні виклики, надіслані за місцем проживання він не реагує, а 10.06.2019 його оголошено у розшук. На думку слідчого зникнення ОСОБА_6 з місця проживання свідчить про його переховування від органу досудового розслідування та суду, ризики його незаконного впливу на потерпілого, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення. Існування цих ризиків слідчий пов`язує з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_6 - позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна. Потребу в застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою пояснює ще й необхідністю оголошення його у міжнародний розшук, оскільки, за даними оперативного підрозділу, підозрюваний нелегально перетнув державний кордон України у Румунію.

Відмова у задоволенні клопотання слідчого в оскарженій ухвалі обґрунтована тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто не вручене, доказів того, що ОСОБА_15 , якій це повідомлення про підозру вручено замість ОСОБА_6 , є його донькою, а також доказів вручення ОСОБА_6 повістки про виклик, передбачених ч.1 ст. 136 КПК України, доказів існування заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчому судді не надано, усне повідомлення його телефоном за день до судового засідання порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні, передбаченому ст. 135 цього Кодексу, не відповідає, а відомості про перетин ним державного кордону є неконкретними. Слідчий суддя вважав, що переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування і суду, інші, достатні підстави для тримання ОСОБА_6 під вартою, прокурором не доведені.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою надати дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу для розгляду слідчим суддею клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Посилається на ті самі відомості та обставини, які викладені у клопотанні і вважає, що для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є достатні підстави. Вказує, що слідчий суддя не здійснив судового виклику, не маючи відомостей про поважні причини неприбуття підозрюваного в судове засідання, ухвалу про його привід не постановив і не навів в ухвалі переконливих мотивів відмови в задоволенні клопотання про його затримання з метою приводу.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, доводи і вимоги, викладені в апеляційній скарзі, промову прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи апеляційної скарги і приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, який перебуває на свободі, з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 189 КПК України слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування; одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, до початку розгляду цього клопотання вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу, тобто: 1) переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду; 2) нищитиме, ховатиме або потворюватиме будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливатиме на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; 5) чинитиме інше кримінальне правопорушення чи продовжитиме кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Підозрюваним, згідно з ч.1 ст. 42 КПК України, є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Додані до клопотання матеріали кримінального провадження №000722, розпочатого 05.07.2017: витяг з реєстру досудових розслідувань, копії повідомлення про підозру, врученого ОСОБА_15 , її розписки про отримання повістки на ім`я ОСОБА_6 про явку 05.06.2017 «в каб. № 144 СУ ГУНП в З/о», двох рапортів слідчого про виклик ОСОБА_6 для проведення слідчих дій та про його неприбуття за викликом 30.05.2019, постанов про оголошення розшуку підозрюваного від 10.06.2019, про зупинення досудового розслідування від 13.06.2019 та інші документи з відомостями про особу ОСОБА_6 , не містять достатніх даних про наявність зазначених у клопотанні обставин і достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, що повідомлення про підозру не вручено йому внаслідок невстановлення його місцезнаходження, проте вжито вичерпних заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Прокурор не надав слідчому судді доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, які вказували б на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підстав для тримання його під вартою, відомостей про його родинний зв`язок із ОСОБА_15 , вжиття заходів до з`ясування способу його життя, місця роботи задля встановлення його місцезнаходження (допити з цього приводу членів його родини, осіб, які проживають за місцем його реєстрації, сусідів, перевірка закладу охорони здоров`я за місцем його проживання, запит до органів прикордонного та митного контролю тощо), до виклику, якщо потрібно і приводу ОСОБА_6 порядком, передбаченим ст.ст. 135-141 КПК України для належного вручення йому повідомлення про підозру.

Оскаржена ухвала слідчого судді є законною, належно обґрунтованою і докладно вмотивованою. Доводів, які спростовували б викладені в ній судження і висновки, апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.08.2019, якою відмовлено у наданні дозволу на затримання ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: