У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_3 , за погодження прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000158 від 09.08.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Беер-Шева, Держави Ізраїль, громадянина Держави Ізраїль, зареєстрований та фактично проживає на території Держави Ізраїль за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України,-

Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_4 ,
підозрюваний - ОСОБА_5 ,
захисник - ОСОБА_7 ,
перекладач - ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, надійшло клопотання слідчого ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_3 , за погодження прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000158 від 09.08.2019року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), з наступних підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.08.2019 у громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ) виник злочинний умисел на контрабандне переміщення з м. Тель-Авів (Ізраїль) до м. Одеси (Україна) особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс.
На виконання вказаного злочинного умислу ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ) на території Держави Ізраїль придбав у невстановленої особи за невстановлених обставин особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс у поліетиленовому згортку, який у м. Тель-Авів (точний час та місце розслідуванням не встановлені), маючи на меті незаконне переміщення наркотичного засобу через митний кордон України, при збиранні речей перед вильотом до м. Одеси, приховав у кишені спортивної кофти, яку розмістив серед особистих речей у власній дорожній валізі синього кольору з написом DENR, чим ускладнив виявлення прихованого вкладення співробітниками органу доходів і зборів (митниці) та органів охорони державного кордону.

Того ж дня, ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ) авіарейсом № НОМЕР_1 сполученням Тель-Авів Одеса вилетів о 06 год. 20 хв. з Тель-Авіву та о 08 год. 35 хв. прибув до міжнародного аеропорту м. Одеси (Україна), перетнувши державний кордон України. При цьому, вищевказаний наркотичний засіб канабіс був переміщений ним у кишені спортивної кофти серед речей у дорожній валізі, тобто у прихованому місці, яке ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ) вільно визначив при збиранні речей перед вильотом.

09.08.2019 у період з 08 год. 35 хв. до 09 год. 20 хв. ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ), прибувши до України з Держави Ізраїль, діючи з прямим умислом на незаконне переміщення через митний кордон України особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку переміщення наркотичних засобів через митний кордон України, на території Міжнародного аеропорту «Одеса» за адресою: м. Одеса, Центральний аеропорт, 2, в зоні митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС, умисно обрав канал митного контролю «зелений коридор», чим заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, у той час як вільний обіг наркотичного засобу канабіс, в Україні заборонено.

09.08.2019 о 09 год. 20 хв., під час здійснення митного контролю громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) та проведення огляду його багажу, співробітниками Одеської митниці ДФС у кишені спортивної кофти, розміщеній серед особистих речей у дорожній валізі, виявлений та вилучений поліетиленовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, вагою 1,1 грамів. Згідно тесту, проведеного експрес-аналізатором NARK-2 вказана речовина містить в собі наркотичний засіб канабіс.

Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (Таблиця № 1 Список № 1).

Зазначений наркотичний засіб ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ) незаконно перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

09.08.2019 об 15 год. 30 хв. слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області, в порядку вимог ст. 208 КПК України, затримано громадянина Ізраїлю ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
09.08.2019 громадянину Ізраїлю ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України за кваліфікуючими ознаками: контрабанда наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів або фальсифікованих лікарських засобів, за кваліфікуючою ознакою: контрабанда психотропних та особливо небезпечного психотропних речовин, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Органом досудового розслідування зазначено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадження, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнути кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто вчинити дії вказані у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, та вважав за необхідне обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою уникнення ризиків зазначених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник заперечили проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні клопотання.
Кримінальний процесуальний кодекс України:
Стаття 177. Мета і підстави застосування запобіжних заходів
1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Стаття 178. Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу
1. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Стаття 194. Застосування запобіжного заходу
1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
3. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
5. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
9) носити електронний засіб контролю.
6. В інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька таких обмежувальних заходів:
1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;
2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;
3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;
4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;
5) направлення для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, направлення для проходження програми для кривдників.
7. Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
8. До підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою.

Встановлені слідчим суддею обставини та мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, який карається позбавленням волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , підтверджується протоколом огляду місця події від 09.08.2019, в ході якого у ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.08.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.08.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 09.08.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 09.08.2019; актом про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу громадян від 09.08.2019; експрес-аналізатор NARK-2, який показав, що виявлено та вилучена речовина в ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) містить в своєму складі наркотичний засіб канабіс.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України,. Так, на даний час, є всі підстави вважати, що підозрюваний за вчинення тяжкого злочину, будучи громадянином іншої держави, без зареєстрованого місця проживання на території України, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тому є ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію кримінального провадження, слідчий суддя вбачає реальним ризик, що підозрюваний у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані.
В той же час, слідчий суддя бере до уваги обставини вказані у ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність соціальних зв`язків у м. Одесі, та репутацію підозрюваного.
Переконливих доводів вважати, що підозрюваний вчинить інше кримінальне правопорушення, слідчим чи прокурором не наведено, так як ОСОБА_9 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, тому на даній стадії кримінального провадження слідчим суддею переліченого ризику не встановлено.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Хайредінов проти України" (Заява N 38717/04) у п. 28, Суд вважає, що тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції ( 995_004 ) має задовольняти вимогу пропорційності(див. рішення у справі "Ладент проти Польщі" (Ladent v. Poland), N 11036/03, пункт 55, ECHR 2008-... (витяги)). Наприклад, у справі "Амбрушкевич проти Польщі" (Ambruszkiewicz v. Poland)(N 38797/03, пункти 29-32, від 4 травня 2006 року) Суд розглядав питання, чи було взяття заявника під варту конче необхідним для забезпечення його присутності в суді та чи могли інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При цьому, для застосування виняткового запобіжного заходу, слідчий повинен довести, що у діях підозрюваного наявні два і більше ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та є пропорційними особі підозрюваного, кримінальному правопорушенню, що ставиться у провину, та діям підозрюваного під час досудового провадження.

Згідно з п. 3 ст. 5 Крнвенції про захист прав людини та основоположних свобод, «Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями пп. "c" п. 1 ст. 5, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Зважаючи на вище викладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що не зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, яке ставиться у підозру ОСОБА_5 , достатнім запобіжним заходом для забезпечення кримінального провадження та належної поведінки підозрюваного буде застосування домашнього арешту за місцем постійного проживання.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Згідно з ч. 1, 3-6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 205, 372 КПК України,слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_3 , за погодження прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000158 від 09.08.2019року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного - залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною покидати місце проживання цілодобово.

Покласти на ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), обов`язки передбачені ст. 194 КПК України не відлучатись із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина Держави Ізраїль, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України.

Роз`яснити ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ), що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчого судді становить два місяці, тобто до 09.10.2019 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти діб з дня її постановлення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

10.08.2019