Справа № 446/1925/14-к
ВИРОК
13.10.2014 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львів, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого вироком Шевченківського районного суду Львівської області від 17.05.2012 р. за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн.,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
обвинувачення-прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 , 16.07.2014 р. в с. Убині Камянка-Бузького району Львівської області, під час перевірки документів, при поверхневому огляді працівниками Камянка-Бузького РВ ГУМВС України у Львівській області, добровільно видав медичний шприц ємністю 20 мл., частково наповнений речовиною бурого кольору, яка згідно висновку експерта містить опій (опію ацитильованого) в перерахунку на суху речовину становить 0,993 га.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органами досудового слідства по ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
10 вересня 2014 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся.
Судом встановлено, що згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а також про міру покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом повного складання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 17.05.2012 р. та остаточно призначити покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі та штраф 1700 грн., із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробування, з іспитовим строком один рік шість місяців та з покладенням на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, а саме: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст.473 КК України, та наслідки її невиконання. Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України щодо змісту та порядку укладення угоди та Кримінального кодексу України щодо узгодженого виду покарання.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.
Обвинувачений ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд переконався у добровільності укладенні угоди про визнання винуватості, і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.309 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, обвинувачений зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості, яка укладена між прокурором та ОСОБА_3 , 10 вересня 2014 року, відповідає вимогам КПК України щодо змісту та порядку укладення угоди, закону про кримінальну відповідальність щодо узгодженої міри покарання, укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб. У зв`язку з цим, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370-374, 475 КПК України, суд -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 вересня 2014 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 /двох/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом повного складання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 17.05.2012 р. та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 /двох/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі та штраф у розмірі 1700 /одну тисячу сімсот/ грн. 00 коп.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, а саме: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази по справі: один медичний шприц, в якому міститься опій (опій ацитильований), канцелярський ніж, відрізок марлевого бинта та таблетка білого кольору, що містилася в прозорому поліетиленовому пакеті, які скеровані для забезпечення збереження начальникові відділу матеріального забезпечення ГУМВС України у Львівській області /а.с.22/ - знищити.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуючий:

Оригінал вироку.