Справа № 460/5498/18
Провадження №1-кп/460/425/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.11.2019м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Яворові Львівської області кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000806 від 04 липня 2018 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Молошковичі Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, за реєстрацією жителя АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 28 квітня 2018 року о 17 год. 30 хв., перебуваючи на території господарства, що в АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, шляхом обману, під приводом проведення ремонтних робіт, отримав автомобіль марки «Renault Kango», р.н. НОМЕР_1 , 2004 року випуску та свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб, який належить ОСОБА_5 , та в подальшому без згоди власника відчужив даний автомобіль невстановленим особам за ціною 2700 доларів США, що станом на 16.06.2018, згідно офіційного курсу НБ України становить 70793,19 грн., чим завдав майнову шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 100070 грн, після чого грошовими коштами, отриманими внаслідок незаконного продажу автомобіля розпорядився на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що взяв автомобіль марки «Renault Kango» в брата. У зв`язку з поломкою автомобіля, він відігнав такий на автосервіс. Автомобіль без згоди власника продав на автосервісі за 2700 доларів США. Кошти не встиг повернути. Цивільний позов визнає частково, згідний відшкодувати повністю майнову шкоду, моральну шкоду в сумі 20000 грн. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 289 КК України, оскільки він вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання скарг на нього не поступало, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не числиться, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Також суд враховує середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства, тому вважає, що покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді у виді штрафу.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 завданої злочином майнової та моральної шкоди слід задовольнити частково.

При вирішенні заявленого цивільного позову суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом встановлено, що злочин вчинений ОСОБА_4 є умисним злочином середньої тяжкості, обвинувачений розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення. Разом з тим, не вчинив жодних дій спрямованих на відшкодування завданої шкоди потерпілій. Також суд враховує, що в результаті вчинення злочину потерпіла ОСОБА_5 пережила стрес, у зв`язку з тим, що втратила можливість користуватись належним майном, несла незручності з приводу добирання до місця служби. Затрачала додаткові зусилля та час для відновлення порушених прав та інтересів.

Виходячи з наведених вимог закону, характеру правопорушення, завданих потерпілій страждань, ступеня вини обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд дійшов висновку, що позов в частині відшкодуваннямайнової шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн, проти чого не заперечив обвинувачений.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 100070 (сто тисяч сімдесят) грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень. В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1