КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 08 серпня 2019 року апеляційні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Укрбуд Девелопмент» та керуючого санацією ЗАТ «МЖК «Академмістечко»- ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року,

за участі: прокурора представника третьої особи потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 та накладено арешт на майно шляхом заборони його відчуження, використання та розпорядження, а також на подальше проведення будівельних робіт, яке належить ОСОБА_8 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 .
Слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ТОВ «Укрбуд Девелопмент» та керуючий санацією ЗАТ «МЖК «Академмістечко»- ОСОБА_10 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року та скасувати вказану ухвалу.

Щодо строку апеляційного оскарження ОСОБА_5 зазначає, що ТОВ «Укрбуд Девелопмент» отримано засвідчену слідчим ОСОБА_9 копію вказаної ухвали лише 23 липня 2019 року та зареєстровано у журналі вхідної кореспонденції ТОВ «Укрбуд Девелопмент» за вхідним номером 0367 від 23 липня 2019 року. При цьому, представник товариства у судове засідання для розгляду клопотання слідчого та прийняття оскаржуваної ухвали - не викликався.
Автор апеляційної скарги вважає оскаржувану ухвалу незаконною у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, без з`ясування всіх фактичних обставин справи та без встановлення достатніх правових підстав для накладення арешту та такою, що підлягає обов`язковому скасуванню.
Зазначає, що всупереч вказаному в ухвалі суду, 26 червня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» та ЗАТ «МЖК «Академмістечко» укладено Договір №26/06-2017 про будівництво багатоквартирного житлового комплексу за адресою: м. Київ, Святошинська площа, 1, а не «договір на завершення будівництва секції «Г», як це зазначає слідчий та суддя у своїй ухвалі.
Згідно вказаного договору про будівництво багатоквартирного житлового комплексу, ТОВ «Укрбуд Девелопмент» отримало частину функцій замовника будівництва на земельних ділянках, які знаходяться у користуванні ЗАТ «МЖК «Академмістечко» та взяло на себе обов`язок із забезпечення фінансування будівництва об`єкта будівництва, укладення договору підряду на будівництво об`єкта, забезпечення об`єкта будівельними матеріалами, устаткуванням, комплектуючими та забезпечує повний комплекс робіт для будівництва зазначеного об`єкта будівництва у терміни визначені договором. Вказаний договір на день винесення ухвали та на день подання даної апеляційної скарги є чинним, ніким не оскаржується.
Таким чином, як стверджує апелянт, зроблений на підставі помилкових тверджень слідчого, викладених у його клопотанні про арешт майна, висновок суду про недійсність зазначеного договору є абсолютно необґрунтованим та таким, що зроблений судом без з`ясування всіх обставин справи, без врахування норм закону та відповідної судової практики з даного питання, а відтак, з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки, слідчий суддя позбавлений права визнавати недійсними угоди між суб`єктами господарювання.
Крім того, твердження слідчого судді, викладені в ухвалі про те, що керуючий санацією-арбітражний керуючий ЗАТ «МЖК «Академмістечко» позбавив ОСОБА_8 права власності на квартиру, на думку автора апеляційної скарги, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки товариству на момент укладення договору не відомо про будь-які вимоги ОСОБА_8 , а тому, навіть ймовірність шахрайських дій з боку ТОВ «Укрбуд Девелопмент» - взагалі виключена.
Адвокат також посилається на те, що житловий комплекс на АДРЕСА_2 , який будується на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 03 листопада 2017 року № ГУ 62, у встановленому чинним законодавством порядку, станом на день винесення оскаржуваної ухвали та день подання даної апеляційної скарги не було прийнято в експлуатацію, а тому право власності на квартиру АДРЕСА_3 у секції ОСОБА_11 вказаного комплексу не могло бути зареєстровано у порядку визначеному чинним законодавством. Відтак, ОСОБА_8 не було позбавлено права власності на квартиру у зв`язку із фактичною відсутністю такого права, зареєстрованого у визначеному чинним законодавством порядку.
На думку апелянта, слідчим умисно в його клопотанні наведено доводи, які не мають нічого спільного з реальними обставинами та покладені в основу хибних висновків слідчого судді про обставини справи.
Крім того, адвокат ОСОБА_5 наголошує, що у випадку продовження дії ухвали про арешт майна, будуть порушені строки прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, що зумовить неможливість виконання ТОВ «Укрбуд Девелопмент» своїх зобов`язань за договором та призведе до виникнення умов для можливості застосування до ТОВ «Укрбуд Девелопмент» штрафних санкцій за невиконання умов договору та, більше того, у зв`язку із зазначеним порушить права третіх осіб-довірителів ФФБ виду А «SOLAR CITY».

Щодо строку апеляційного оскарження арбітражний керуючий ОСОБА_6 зазначає, що лише 15 липня 2019 року отримав копію оскаржуваної ухвали, яка направлена слідчим з супровідним листом від 10 липня 2019 року № 42321/125/54/08-09, що суперечить вимогам ч. 7 ст. 173 КПК України.

Автор апеляційної скарги вважає, що оскаржувана ухвала постановлена без повного з`ясування обставин, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України. Слідчий та прокурор умисно приховали від суду окремі встановленні факти в кримінальному провадженні та з цією ж метою клопотали перед судом про слухання справи у відсутності керівника санації ЗАТ «МЖК «Академмістечко» ОСОБА_6 або посадових осіб ТОВ «Укрбуд Девелопмент».
Крім того, на думку апелянта, слідчий суддя халатно віднісся до дослідження поданого клопотання, оскільки мав об`єктивну можливість встановити істину простим дослідженням реєстру судових рішень справі про банкрутство ЗАТ «МЖК «Академмістечко», крім того перевищив надані йому повноваження, втрутившись в господарську діяльність підприємства, заборонивши будівництво, чим завдає збитків забудовнику та інвестору, а також порушує права 120 фізичних осіб, які не можуть отримати у власність квартири через злочинні дії колишнього керівництва ЗАТ «МЖК «Академмістечко» з 2005 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника третьої особи ОСОБА_6 , який підтримав апеляційні скарги та просили їх задовольнити, доводи прокурора та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши та обговоривши наведені доводи кожної апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З апеляційних скарг, доданих до них документів та матеріалів судового провадження вбачається, що ТОВ «Укрбуд Девелопмент» та керуючий санацією ЗАТ «МЖК «Академмістечко» не повідомлено про судове засідання 07 червня 2019 року, щодо існування оскаржуваної ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року ТОВ «Укрбуд Девелопмент» стало відомо 23 липня 2019 року, а арбітражному керуючому 15 липня цього ж року, апеляційні скарги подано, відповідно 25 та 22 липня 2019 року, а тому колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 20 лютого 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000040, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Київської місцевої прокуратури № 8 надійшло звернення ОСОБА_8 від 18 лютого 2019 року, щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, а саме: посадові особи ЗАТ МЖК «Академмістечко» та ТОВ «Укрбуд Девелопмент» шляхом обману заволоділи правами на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить заявнику. Допитаний як свідок ОСОБА_8 в своїх показаннях вказує про те, що 12.04.2005 року він уклав інвестиційний договір № НП (2)-Д/10 з ТОВ «БК «БудІнвест Холдінг», про інвестування будівництва квартири, загальною площею 72,61, 2 кімнатну, в корпусі «Д» житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно даного договору, загальна вартість інвестиційного внеску (вартість квартири) становить 261 396 гривень, яку він повністю вніс 12 квітня 2005 року.

Крім того встановлено, що рішенням Святошинським районним судом м. Києва від 10 лютого 2009 року задоволено позовну заяву ОСОБА_8 і визнано за ним майнове право власності на частку в об`єкті незавершеного будівництва у вигляді 2-кімнатної квартири 465, загальною площею 79,93 кв.м., на 19 поверсі корпусу «Г» житлового комплексу за адресою: м. Київ, Святошинська площа, 1.
У зв`язку з неспроможністю ТОВ «БК «Будінвест Холдінг» виконувати свої обов`язки, усі права та обов`язки перейшли до ЗАТ МЖК «Академмістечко».
Крім того, 10 січня 2009 року укладено трьох сторонню додаткову угоду № 2 до договору №НП (2) Д/10 між ОСОБА_8 (інвестором), ЗАТ МЖК «Академмістечко» (замовником) та ТОВ «БК «БудІнвест Холдінг» (забудовник), згідно умов якого замовник зобов`язується після вводу об`єкту в експлуатацію передати об`єкт інвестування у власність інвестора.
07 квітня 2009 року ухвалою Господарського суду м. Києва відкрито провадження у справі про банкрутство ЗАТ МЖК «Академмістечко». 25 жовтня 2016 року ухвалою Господарського суду м. Києва призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6 , на якого покладено обов`язки керівника ЗАТ МЖК «Академмістечко», який 26 червня 2017 року від іменні ЗАТ МЖК «Академмістечко» уклав договір № 26/06-2017 року з ТОВ «Укрбуд Девелопмент» на завершення будівництва секції «Г» та передав майнові права на 19 поверх секції «Г» на ТОВ «Укрбуд Девелопмент». За твердженням ОСОБА_8 , даний договір є недійсним, оскільки підписаний без його участі, а ОСОБА_6 позбавив його права власності на квартиру.
01 квітня 2019 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва № 759/5916/19 надано тимчасовий доступ до документів з можливістю вилучення їх копії, що знаходяться у володінні керівника санації ЗАТ «МЖК «Академмістечко» ОСОБА_6 (м. Київ, вул. Семашко, 13 оф. 107) яку 05 квітня 2019 року вручено керівнику санації ЗАТ «МЖК «Академмістечко» ОСОБА_6
22 квітня 2019 року до канцелярії Святошинського УП ГУ НП у м. Києві надійшли копії документів від керівника санації ЗАТ «МЖК «Академмістечко» ОСОБА_6 . Вивчивши дані документи встановлено, що документи на квартиру АДРЕСА_1 не надано, а також не надано документи щодо залучення ОСОБА_8 до договору (з додатками) укладений між ЗАТ «МЖК «Академмістечко» та ТОВ «Укрбуд Девелопмент» на завершення будівництва секції «Г» житлового комплексу за адресою: м. Київ, Святошинська площа, 1.
05 червня 2019 року слідчий слідчого відділу Святошинського управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 , звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно шляхом заборони його відчуження, використання та розпорядження, а також на подальше проведення будівельних робіт, яке належить ОСОБА_8 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року вказане клопотання задоволено.
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000040, про накладення арешту на майно шляхом заборони його відчуження, використання та розпорядження, а також на подальше проведення будівельних робіт, яке належить ОСОБА_8 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим.

Колегія суддів з таким рішенням слідчого судді погоджується частково, з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з клопотання органу досудового розслідування, предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КПК України, за яким здійснюється досудове розслідування, є квартира АДРЕСА_1 , майнові права якої, відповідно до рішення Святошинського районного суду від 10 лютого 2009 року, належать ОСОБА_8 за договором № НП (2-Д/10) інвестування будівництва від 12 квітня 2005 року, укладеного між ТОВ «Будівельна компанія «БудІнвест Холдін» і ОСОБА_8 .

Разом з тим, колегія суддів встановила, що 26 червня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» та ЗАТ «МЖК «Академмістечко» було укладено Договір №26/06-2017 про будівництво багатоквартирного житлового комплексу за адресою: м. Київ, Святошинська площа, 1, відповідно до якого ТОВ «Укрбуд Девелопмент» отримало частину функцій замовника будівництва на земельних ділянках, які знаходяться у користуванні ЗАТ «МЖК «Академмістечко» та взяло на себе обов`язок із забезпечення фінансування будівництва об`єкта будівництва, укладення договору підряду на будівництво об`єкта, забезпечення об`єкта будівельними матеріалами, устаткуванням, комплектуючими та забезпечує повний комплекс робіт для будівництва зазначеного об`єкта будівництва у терміни визначені договором
В судовому засіданні апеляційної інстанції керуючий санацією ЗАТ «МЖК «Академмістечко» - ОСОБА_6 вказав, що майнові права на квартиру АДРЕСА_1 має інша особа, окрім потерпілого ОСОБА_8 .

Колегія суддів погоджується щодо накладення арешту на вказану квартиру, з метою збереження речового доказу, однак не погоджується з висновками слідчого та слідчого судді щодо необхідності заборони на подальше проведення будівельних робіт житлового комплексу за адресою: м. Київ, площа Святошинська, будинок 1.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника власника майна необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого в межах доведеності необхідності арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Укрбуд Девелопмент» та керуючому санацією ЗАТ «МЖК «Академмістечко»- ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року та задовольнити апеляційні скарги.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 та накладено арешт на майно шляхом заборони його відчуження, використання та розпорядження, а також на подальше проведення будівельних робіт, яке належить ОСОБА_8 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

В решті клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/4539/2019 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_13 Доповідач: ОСОБА_12