Справа № 158/1723/19
Провадження № 1-кп/0158/129/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000256 від 16.05.2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 згідно з виконавчим листом Ківерцівського районного суду Волинської області від 2-962 від 13.09.2007 року зобов`язаний щомісячно сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку, починаючи від дня подачі заяви до суду 28.08.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак ОСОБА_4 , будучи працездатним і попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність про злісне ухилення від сплати аліментів, в період часу з 01.06.2013 року по 01.05.2019 року свідомо, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів, оскільки офіційно був працевлаштований в період сплати аліментів у ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» та ТОВ «Центуріон-Дістрібюшин», де згідно відповіді із Ківерцівського управління ГУ ДФС у Волинській області отримував грошові кошти, однак після звільнення 26.09.2018 року на обліку у Ківерцівській районній філії Волинського обласного центру зайнятості шукаючий роботу не перебував, доходи від заробітків не декларував та не декларує, про суму заробітку та джерела доходів державному виконавцю не повідомляв та з доходів аліментів не сплачував, внаслідок чого станом на 01.05.2019 року утворилась заборгованість в сумі 79 702 грн. 61 коп., що сукупно становить суму виплат більше як за 6 місяців.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, давши суду показання про те, що він справді не сплачував аліментів, оскільки не мав джерела доходів, не був працевлаштований, просить суворо не карати. Вину визнає.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо міри покарання поклалась на розсуд суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, що наведені у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не бажають оспорювати фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу.

Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудного, суд не вбачає жодної.

З передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає жодної.

З урахуванням викладеного, характеру і ступеня небезпеки скоєного злочину, який відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, особи підсудного, який за місцем проживання характеризується посередньо, вину у вчиненому визнав, раніше не судимий, суд призначає ОСОБА_4 покарання необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1