Провадження № 11-кп/4820/568/19
Справа № 676/3593/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2019 року за № 0000364 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 липня 2019 року, -
в с т а н о в и л а :
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу пробації, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та з`являтись у ці органи на реєстрацію.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на залучення експертів, в сумі 4082 грн. 26 коп.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 2 квітня 2019 року, на транспортний засіб, ключ до автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_7 , 28 березня 2019 року о 20 год. 40 хв. в м. Кам`янець-Подільському, керуючи автомобілем, марки «ВМW», моделі «320», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , рухаючись зі швидкістю біля 60 км/год по проспекту Грушевського, поблизу ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти», в напрямку м. Чернівці зі сторони м. Хмельницького, діючи недбало та легковажно, тобто не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, а саме : п.1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; підпункту б) п.2.3, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; підпункту д) п.2.3, згідно якого водій не повинен створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху проявив неуважність та необережність, не врахував дорожню обстановку, та в той час, коли ОСОБА_9 , рухаючись в спокійному темпі, перетинав проїзну частину Проспекту Грушевського зліва на право по ходу руху автомобіля по частково нанесеній дорожній розмітці 1.14.2, позначеній дорожнім знаком 5.35.1, порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, а саме : п.12.1, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.4, згідно якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.; п.18.1, згідно якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; п.18.4, згідно якого, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпеки; підпункту а) п. 31.4.1, згідно якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за невідповідності вимогам і наявності технічних несправностей щодо зміни конструкції гальмової системи - експлуатуючи транспортний засіб за наявності технічних несправностей гальмової системи, не врахувавши дорожню обстановку і стан транспортного засобу, не обрав дозволену швидкість руху у населеному пункті та не зупинився, рухаючись по сусідній смузі відносно транспортного засобу, який зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, у зв`язку з чим на нерегульованому пішохідному переході здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 .

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми органів черевної порожнини - передочеревинної гематоми з проривом в черевну порожнину з розвитком гемоперітонеуму (скупчення крові в черевній порожнині), заочеревної гематоми в лівому фланку, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння чи які в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища, і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю; переломів сідничної та лонної кісток справа без поміщення відламків, закритого підвивиху лівої великогомілкової кістки в колінному суглобі, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості що спричинили тривалий розлад здоров`я більше 21 дня, та закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садин в області обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вказані порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля марки «ВМW» моделі «320», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , ОСОБА_7 перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у виді спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Непогоджуючись з вироком суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, виключивши вказівку про застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Суд першої інстанції призначив додаткове покарання, яке є помилковим, без достатнього врахування низки обставин, які впливають на призначення покарання, і без належної аргументації щодо підстав для його призначення. Недостатньо враховано його молодий вік, те, що раніше він ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив злочин, який відноситься до необережних злочинів, вину визнав, відшкодував потерпілому заподіяну матеріальну та моральну шкоду, наявність позитивних характеристик, відсутність обтяжуючих обставин.
Судом не враховано, що позбавлення права керування транспортними засобами призведе до погіршення фінансового стану майбутньої сім`ї.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, захисника адвоката ОСОБА_8 , заперечення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється у відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в межах поданої обвинуваченим апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, в поданій апеляційній скарзі сторонами не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У п. п. 1-4 цієї Постанови Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що судам при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, необхідно суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 15 вказаної Постанови, додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, рекомендувати судам при постановленні вироку обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням, відповідного додаткового.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є необережним тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується, є особою молодого віку, а також обставини, що пом`якшують покарання, зокрема: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування витрат на лікування потерпілого. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Окрім того, при призначенні додаткового покарання, правильно враховано, що ОСОБА_7 вчинив наїзд на потерпілого на пішохідному переході, обладнаному знаками, їхав зі швидкістю, яка не дозволяла вчасно зупинитись, а також керував несправним транспортним засобом з поломкою гальмівної системи.
Отже, доводи обвинуваченого про неврахування судом його позитивної характеристики, того, що він не притягувався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності, вчинив необережний злочин, вину визнав, відшкодував потерпілому заподіяну матеріальну та моральну шкоду, відсутність обтяжуючих обставин, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вказані обставини були враховані при призначені обвинуваченому покарання.

Твердження апелянта про погіршення фінансового стану майбутньої сім`ї у разі позбавлення його права керування транспортними засобами, на увагу не заслуговують, оскільки не є беззаперечною підставою, відповідно до вимог чинного законодавства, для скасування чи зміни вироку суду, як того просить в своїй апеляційній скарзі останній.

Суд першої інстанції обґрунтовано призначив покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнив останнього від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки.
Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень норм закону колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 липня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2019 року за № 0000364 щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4