ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2651/19 Справа № 316/2035/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Енергодарівського міського суду Запорізької області від 19 квітня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001886, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дніпровка Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком Енергодарівського міського суду Запорізької області від 19 квітня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 06 листопада 2016 року по 08 листопада 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні у м.Енергодарі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя і здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), за наступних обставин.
06 листопада 2016 року приблизно о 01:00 год у кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння майном завдав руками та ногами не менше п`яти ударів по голові та тулубу ОСОБА_9 і став його душити, заподіявши потерпілому легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Після чого засуджений заволодів телевізором вартістю 6500 гривень, що належав ОСОБА_9 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедилвим через суворість, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України. В іншій частині просить вирок залишити без зміни.
Обгрунтовуючи свої вимоги обвинувачений зазначає, що судом першої інстанції не було в повній мірі враховано обставини правопорушення, суспільну небезпеку скоєного, не досліджено особу потерпілого, який спровокував його на вчинення злочину, не звернуто увагу на обставини, що помякшують покарання. Вказує, що всупереч висновкам суду він вину визнав в повному обсязі, щиросердечно розкаявся та приніс свої вибачення потерпілому. Звертає увагу, що має на утриманні дружину, мати та хвору бабусю.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги обвинуваченого та просили її задовольнити в повному обсязі.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни.
Потерпілий у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та просив призначити йому покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні суспільно небезпечного діяння за обставин, викладених у вироку, правильність його кваліфікації за ч. 1 ст. 187 КК України у апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються, у зв`язку з чим в частині обвинувачення ОСОБА_7 апеляційний суд виходить з фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що при призначенні йому покарання суд не в повній мірі врахував пом`якшуючих обставин, а тому необгрунтовано призначив йому суворе покарання, не заслуговують на увагу.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також зазначив, що заначив про відсутність обставин, що помякшують покарання, та визнав обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, вчинення правопорушення у стані алкогольного спяніння.
З урахуванням перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, сукупності усіх обставин його вчинення, зокрема форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали для потерпілого, часу, що пройшов після вчинення правопорушення, а також даних про особу обвинуваченого, зокрема його вік, сімейний стан, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України.
Згідно зі ст. 66 КК України щире каяття може бути обставиною, що пом`якшує покарання винного, при цьому щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася.
Як убачається з матеріалів провадження під час досудового розслідування та в суді першої інстанції ОСОБА_7 визнавав вину частково, заперечував окремі факти, стверджувані обвинуваченням, тому наявність щирого каяття у поведінці обвинуваченого є сумнівним. Крім того, як слідує з матеріалів кримінального провадження, відшкодування потерпілому завданої шкоди відбулось завдяки діям співробітників поліції.
Доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що він одружений, мають місце, але при цьому його сімейний стан було враховано судом першої інстанції при призначенні покарання.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 має на утриманні дружину, мати та хвору бабусю, не беруться судом до уваги, оскільки в матеріалах провадження відсутні та під час апеляційного перегляду не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин.
Також з огляду на матеріали кримінального провадження ОСОБА_7 неодноразово засуджувався, у тому числі й до покарання у виді позбавлення волі. При цьому, як вбачається з довідки про судимість, до нього раніше застосовувалося звільнення від покарання з випробуванням, проте засуджений через короткий проміжок часу (менше року) після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив тяжкий злочин, що свідчить про схильність засудженого до вчинення злочинів і відсутність позитивних змін у його поведінці.

З огляду на фактичні обставини кримінального провадження, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_7 за своїм видом та розміром є обгрунтованим та необхідним.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_7 з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі обвинуваченого, апеляційний суд не вбачає.
З огляду на це наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим внаслідок суворості, не впливають на призначене покарання і не містять достатніх даних про призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі обвинувачений.
Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування або зміни оскаржуваного вироку, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Енергодарівського міського суду Запорізької області від 19 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4