ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1213/19 Головуючий 1ї інстанції - ОСОБА_1
Категорія : у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 липня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002559 від 03.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 липня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківської області ОСОБА_8 , яке погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань № 27 строком не більше 60 (шістдесяти) днів до 00 год. 10 хв. 31.08.2019 року.
Відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано обраний запобіжний захід з 00 год. 10 хв. 03.07.2019 року.
Визначено суму застави у розмірі 576 300 грн, яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області.
У разі внесення застави ОСОБА_7 звільнити з-під варти та покласти наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першим викликом;
2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлений та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді, 08.07.2019 року захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 04.07.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і постановити нову ухвалу, звільнити з-під варти ОСОБА_7 та призначити йому домашній арешт.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник, посилаючись на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних засобів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що слідчим суддею проігноровано той факт, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а підхід до обґрунтування ризиків стороною обвинувачення обрано абсолютно формально.
Слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 не визнав себе винним, правопорушення не скоював.
Зазначає, що ОСОБА_7 є власником помешкання, куди були привезенні потерпілі, він ні кого не чекав, дозволу у нього не запитували. До сексуальних відносин ні кого не примушував, тілесних ушкоджень потерпілим не завдавав, перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Також зазначає, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягався, вдовець, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, був ліквідатором ЧАЕС, місяць тому поховав мати та два місяці тому поховав доньку.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначаючи розмір застави слідчий суддя виходив з того, що наявні ризики передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя вважав, що при наявності зазначених ризиків для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України застава у розмірі 576 300 грн здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч. 3 ст. 183 КПК України).
Частиною 1 ст. 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів провадження вбачається, що в СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківської області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню 0002559 від 03.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
03.07.2019 року о 00-10 год. в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України співробітниками Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області затримано гр. ОСОБА_7 безпосередньо на місці вчинення злочину.
03.07.2019 року ОСОБА_7 вручене повідомлення про підозру про те, що 02.07.2019 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 , перебуваючи в районі Південного вокзалу у м. Харкові, побачив раніше незнайому йому неповнолітню ОСОБА_11 , 2003 р.н., яка прогулювалась вздовж вул. Клочківської у м. Харкові.
Маючи злочинний умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_11 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, ОСОБА_10 запропонував піти додому до його знайомого ОСОБА_7 , однак неповнолітня ОСОБА_11 відмовилась.
Скориставшись відсутністю сторонніх осіб, які б могли йому перешкодити, діючи умисно, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканість особи, схопив ззаду неповнолітню потерпілу ОСОБА_11 обома руками, виказуючи останній погрози застосування до неї фізичного насильства та використовуючи свою фізичну перевагу над неповнолітньою особою, впливаючи на неї фізично та психологічно, з метою подолання її супротиву і вимагаючи, щоб вона не кричала, приніс потерпілу до будинку АДРЕСА_1 .
Після чого, ОСОБА_10 , ігноруючи принципи суспільної моралі у сфері статевих відносин, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, без добровільної на те згоди неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 , яка була налякана погрозами ОСОБА_10 і не чинила опору, щоб попередити настання для себе більш тяжких наслідків, завів неповнолітню потерпілу до будинку та зняв з неї одяг.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_10 , діючи групою осіб, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканість особи, ігноруючи принципи суспільної моралі у сфері статевих відносин, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження для подолання опору останньої та вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням у тіло неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).
Далі ОСОБА_7 , діючи групою осіб, реалізуючи свій злочинний умисел з метою задоволення своєї статевої пристрасті, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканість особи, ігноруючи принципи суспільної моралі у сфері статевих відносин, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження для подолання опору останньої та вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням у тіло неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).
Таким чином, своїми умисними і протиправними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 152 КК України (зґвалтування), тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням у тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, вчинене грубою осіб відносно неповнолітньої особи.
Обставини кримінального правопорушення викладені в клопотанні слідчого та повідомленні про підозру з врахуванням доказів, наданих суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ,
- висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи №904-2019 від 03.07.2019 року,
- протоколами огляду місця події від 02.07.2019 року,
- вилученими в ході оглядів місця події речовими доказами,
- допитом свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколами пред`явлення особи для впізнання.
Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеною, врахована вагомість наявних доказів у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 03.07.2019 року такою, що відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 не визнав себе винним, правопорушення не скоював та є власником помешкання куди були привезенні потерпілі, він ні кого не чекав, дозволу у нього не запитували. До сексуальних відносин ні кого не примушував, тілесних ушкоджень потерпілим не завдавав, перебував у стані алкогольного сп`яніння не є підставою для обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.
Слідчий суддя, суд на даному етапі провадження не вирішують питання щодо винності підозрюваного, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Обираючи ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначаючи розмір застави слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 офіційних доходів не має, наявні підстави вважати, що знаходячись на волі підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи невідворотність покарання, яке загрожує останньому за скоєння особливо тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважав, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання встановленим ризикам.
Враховуючи фактичні обставини інкримінованого підозрюваному умисного особливо тяжкого злочину, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість застосування саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 .
Колегія суддів вважає, що відносно ОСОБА_7 при наявності ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину недоцільно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст. ст. 183, 376, 404, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 липня 2019 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді