Справа № 991/1696/19
Провадження1-кс/991/2193/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
12.11.2019 до Вищого антикорупційного суду надійшли матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей (далі ЄРДР) про кримінальне правопорушення.
Ухвалою судді Вищого антикорупційного суду скаргу було призначено для розгляду.

У своїй скарзі ОСОБА_3 зазначає, що 07.11.2019 він подав безпосередньо до приймальні НАБУ письмове повідомлення про вчинення суддями Окружного адміністративного суду м. Києва ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 діянь, що містять ознаки складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, яке було зареєстровано в НАБУ за вх. № Ю-15764.
Заявник звертає увагу, що дії слідчого та прокурора після подання заявником повідомлення про кримінальне правопорушення чітко регламентовані ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, а тому уповноважена особа НАБУ порушила вимоги процесуального закону і не внесла відомості про зазначені ним у заяві від 07.11.2019 кримінальні порушення до ЄРДР. У зв`язку з чим, заявник просить суд зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести відомості до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_3 про вчинення злочину суддями Окружного адміністративного суду м. Києва.
Під час судового засідання ОСОБА_3 підтримав доводи, наведені у його скарзі та просив задовольнити її.
Представник НАБУ в судове засідання не з`явився та не надіслав свої письмові заперечення з приводу поданої скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд за відсутності представника НАБУ.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під час розгляду скарги встановлено, що в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває адміністративна справа №826/17907/18 за позовом ОСОБА_3 до:
1)Кабінету Міністрів України про визнання протиправними та нечинними з моменту прийняття п. 1, п. 2, п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «По перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пп. 2 п. 1, п. 2 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України постановою від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»;
2)Управління Служби безпеки України в Харківській області про зобов`язання надати Головному Управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з 01.03.2018 ОСОБА_3 ;
3)Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити дії, які полягають у перерахунку та виплаті пенсії з 01 березня 2018 року ОСОБА_3 у сумі 54 456,92 та грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_3 у сумі 92 299,86 грн.; стягнення на користь ОСОБА_3 недоплаченої за березень жовтень 2019 року пенсію у сумі 950 487,80 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у складі судді-доповідача ОСОБА_4 , суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_3 роз`єднано в окремі провадження.
Прийняття ухвали обґрунтовано необхідністю роз`єднання позовних вимог та ч. 6 ст. 172 КАС України, відповідно до якої суд справі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.
07.11.2019 на особистому прийомі громадян в НАБУ ОСОБА_3 було подано повідомлення про вчинення суддями Окружного адміністративного суду м. Києва ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 діянь, що містять ознаки складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
На думку заявника кримінальне правопорушення було вчинено суддями під час постановлення 22.10.2019 колегіально ухвали у справі № 826/17907/18 в частині виділення з цієї справи у самостійне провадження позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Управління Служби безпеки України в Харківській області. Заявник вважає, що таким чином його позбавили права на доступ до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, ст. ст. 214, 303 КПК України, передбачають, що предметом судового контролю судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінального правопорушення.

Доводи ОСОБА_3 про вчинення суддями Окружного адміністративного суду м. Києва злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України ґрунтуються на тому, що судді перешкоджають йому у доступі до правосуддя, однак заявник не наводить фактів, які вказували б на те, що при прийняті колегіального судового рішення суддями було вчинено злочин у виді зловживання службовим становищем. Зміст повідомлення про кримінальне правопорушення ОСОБА_3 від 07.11.2019 дає підстави для висновку, що у ньому не містяться відомості, які можуть вважатись повідомленням про злочин, а є лише припущення та власна позиція ОСОБА_3 щодо поведінки конкретних суддів, його незгода із прийнятим у справі процесуальним рішенням.
Кримінальний процесуальний закон наділив слідчого суддю повноваженнями здійснення у порядку, передбаченому законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).
Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато.

При розгляді цієї скарги слідчий суддя також враховує, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права. Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.
Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.
Якщо замість процедури оскарження судового рішення до судів вищих інстанцій особа ініціює кримінальне переслідування відносно судді, такі дії можуть бути розцінені як тиск на суд, що я неприпустимим і перешкоджає реалізації функції правосуддя.
Згідно з п.п. 66-68 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17.11.2010, тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості. Лише держава може домагатися цивільної відповідальності судді, подавши скаргу до суду у разі, коли цей суддя повинен був присудити компенсацію. Тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності.
У ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено підстави для дисциплінарної відповідальності судді.
Таким чином, у разі виявлення порушень під час судового процесу, особа має право порушити питання про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності.

За наведених обставин у задоволенні скарги належить відмовити.
Керуючись ст. ст. 214, 303 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у повідомленні від 07 листопада 2019 року вх. № Ю-15764.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1