Провадження №1-кп/127/481/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 -м. Олувафемі, захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого: ОСОБА_8 , представника потерпілого: ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, працюючого барменом-офіціантом ПП «Боржомі+», не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 12.05.2011 року Ленінським РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000399 від 19.10.2015 року,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, студента ВНМУ ім.. М.І. Пирогова, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 13.10.2011 року Гніванським МВ УМВС України у Вінницькій області, судимого:

- 05.09.2016 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000399 від 19.10.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 296 КК України, в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб за наступних обставин.

Так, згідно обвинувального акту, за змінами від 14.03.2016 року, 10.08.2015 року о 12 годин 45 хвилин Омобоогундже Джеймс-молодший Олувафемі знаходячись разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у салоні автомобіля «Мазда 6». д.н.з. НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_4 , проїжджаючи по вулиці Барське шосе в м. Вінниці перед перехрестям вул. Келецька, по вказівці ОСОБА_13 , грубо порушуючи громадський порядок і нехтуючи загальноприйнятними у суспільстві нормами поведінки та правилами дорожнього руху, з особливою зухвалістю, зупинився на проїжджій частині дороги з правої сторони від автомобіля «ДЕО», який стояв поруч, маючи при цьому реальну можливість проїхати вперед та зупинитися на узбіччі дороги, штучно створили перешкоду рухові інших транспортних засобів, чим спричинили зупинку учасників дорожнього руху.

В свою чергу з автомобіля «Мазда» вибігли ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та слідом за ними ОСОБА_5 та підбігши до автомобіля «ДЕО» вчинили протиправні дії відносно пасажирів даного автомобіля. Зокрема, ОСОБА_5 , безпричинно, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, спільно з іншими невідомими особами, не маючи жодного відношення до автомобіля «ДЕО» та його власників, наніс умисно два удари ногою в ліву задню дверку автомобіля «»ДЕО», залишивши на її поверхні сліди свого взуття.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 на початку судового розгляду вину у вчиненні інкримінованого злочину визнавав, суду пояснив, що 10.08.2015 року до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_14 та просив йому допомогти, а саме підвезти його на автомобілі, так як ОСОБА_14 мав з кимось поговорити, на що він погодився. Пізніше до них приєдналися ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_5 , вони усі разом сіли в автомобіль марки «Мазда 6», за кермом якого був він особисто, та поїхали на Барське шосе у м. Вінниці, де вони на деякий час зупинилися на зупинці громадського транспорту.

Мети поїздки йому ніхто не повідомляв. До ОСОБА_17 хтось зателефонував, після чого вони поїхали в сторону м. Жмеринки та під`їхали до автомобіля марки «ВАЗ» сірого кольору. ОСОБА_14 та ОСОБА_16 з кимось поговорили, а коли повернулися, то ОСОБА_14 сказав їхати слідом за автомобілем «ВАЗ-2109». В руках у хлопців він зброї не бачив.

Біля перехрестя вулиць Келецької та Барське шосе, на світлофорі, ОСОБА_14 сказав зупинитися в правому ряду дороги, що він і зробив, не змінюючи полосу руху, хоча він усвідомлював, що положення його автомобіля перешкоджає руху інших транспортних засобів. У ОСОБА_18 в руках він побачив предмет, схожий на пістолет, однак в який момент він у нього з`явився, точно сказати не може. Перед їхнім автомобілем «Мазда-6» транспортних засобів не було. Поруч з його автомобілем, зліва, в центральному ряду автодороги, стояв Автомобіль «Део», перед ним стояв «ВАЗ-2109», за «Део» - мікроавтобус «Мерседес».

З його автомобіля вийшли ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та підбігли до автомобіля «Део», він сам залишився сидіти в автомобілі, а через вікно побачив, ще біля 10 чоловік, які вийшли з автомобілів. Він почув постріл, після чого до автомобіля повернувся ОСОБА_14 та на його футболці він побачив плями крові. ОСОБА_14 сів на переднє сидіння, інші сіли ззаду. Він завіз ОСОБА_17 в лікарню. Після того, як залишили ОСОБА_17 в лікарні, ОСОБА_16 сказав залишити автомобіль «Мазда» на вул. Максимовича, та вони пересіли до автомобіля марки «Черрі» на якому поїхали в село Шкуринці, де ОСОБА_16 спілкувався з якоюсь компанією в якій було приблизно 10 людей, він сам стояв біля автомобіля та змісту розмови не чув.

В його автомобілі «Мазда 6» дійсно був гумовий кийок, який він возив для самооборони. Ввечері, коли він їхав на своєму автомобілі по вулиці 600- річчя його зупинили працівники міліції.

В подальшому, після зміни захисника, свою позицію змінив, вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, змінив свої показання, суду пояснивши, що 10.08.2015 року він на своєму автомобілі забрав хлопців ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_5 . Спочатку вони під`їхали на зупинку до кіоску, де продавали «Хот-доги», де поїли, а потім, коли вони під`їхали до світлофора на перехресті вулиць Келецької-Барське шосе у м. Вінниці та зупинившись на червоне світло, справа від автомобіля «ВАЗ» і «ДЕО», він почув як хтось в салоні автомобіля сказав « ОСОБА_21 » та в цей час з автомобіля вийшли ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_5 . Він почув постріли. Хлопці повернулися до автомобіля та ОСОБА_14 був поранений. Вони відвезли пораненого в лікарню, після чого він залишив свій автомобіль, та на іншому автомобілі поїхав в с. Шкуринці. Згодом він повернувся за власним автомобілем та коли їхав на ньому додому, його затримали працівники міліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 - молодший Олувафемі на початку судового розгляду вину у вчиненні інкримінованого злочину визнавав, суду пояснив, що він знайомий із ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_22 10.08.2015 року до нього зателефонував ОСОБА_23 приблизно о 08.00 ранку сказав, вийти з дому і що його заберуть хлопці. Коли він вийшов з дому та сідав в автомобіль марки «Мазда 6», там уже були ОСОБА_24 та ОСОБА_15 , по дорозі вони забрали ОСОБА_20 та ОСОБА_25 .

Усі разом вони під`їхати на вказаному автомобілі на Барське шосе, де сиділи в авто та спілкувалися про святкування дня народження, яке було напередодні, мети поїздки йому не було відомо. ОСОБА_14 лише пояснив, що йому треба поспілкуватися з деякими особами та сказав їм їхати в напрямку м. Жмеринки. Під час зупинки ОСОБА_14 і ОСОБА_16 з кимось поговорили біля автомобіля «ВАЗ 2109», після чого він побачив у ОСОБА_18 в руках пістолет. Спереду сів ОСОБА_14 , а ОСОБА_16 та ОСОБА_15 сіли на задньому сидінні поруч з ним. Повернувшись в авто, ОСОБА_14 сказав їхати за автомобілем «ВАЗ 2109».

На світлофорі вони зупинилися з правої сторони від автомобіля «Део», «Мерседес-Спрінтер» зупинився після «Део». Вони не блокували автомобіль, він міг виїхати через коридор в їхню сторону. З авто, де він сидів вибігли ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , а з автомобіля «Мерседес» вийшли 7 людей, які підбігли до авто «Део» та били машину. Відстань між ним та авто «Део» була приблизно 4 метри. Він сам вийшов з автомобіля, та кілька разів неусвідомлено вдарив ногою авто по автомобілю «Део». Що саме хлопці робили біля автомобіля «Део» він не міг бачити, але помітив, що в автомобілі «Део» вибите скло та бачив чоловіка на ім`я ОСОБА_26 та ще одного пасажира, якого збили з ніг, коли той вийшов на вулицю. Коли він почув постріл, то сказав ОСОБА_27 сідати в авто і сам одразу повернувся до автомобіля, решта хлопців теж повернулися до автомобіля, ОСОБА_14 був поранений та вони поїхали в лікарню. Коли він з ОСОБА_11 вийшли з лікарні на вулицю, ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_18 вже не було. Він бачив, що в лікарню везли ще одного пораненого хлопця, якого він знав як ОСОБА_21 . Орельський ОСОБА_28 сказав сідати в «Мерседес» до раніше незнайомих йому людей, з якими вони поїхали в с. Шкуринці. Там він побачив людей, яких він бачив зранку на місці події, всього було приблизно біля 15 чоловік. Вже там він почув, що ОСОБА_14 та ще один хлопець померли в лікарні. Також він дізнався, що ОСОБА_29 почав стріляти в хлопців, а ті стріляли у відповідь. Він бачив, як в річку в с. Шкуринці викидали зброю.

В подальшому, після зміни захисника, свою позицію змінив, вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, змінив свої показання, суду пояснивши, що 10.08.2015 йому зателефонував ОСОБА_15 та вони поїхали до магазину «Фуршет», щоб купити продукти. По дорозі в машину підсіли ще хлопці. На передньому сидінні авто був ОСОБА_14 , на водійському - ОСОБА_24 , він же сидів на задньому місці посередині, між ОСОБА_30 та ОСОБА_31 . Зброї ні у кого він не бачив.
Коли вони їхали в напрямку магазину «Фуршет», ОСОБА_14 сказав зупинитися та ОСОБА_24 зупинив авто на світлофорі, в цей час горіло червоне світло. З машини вийшли ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_32 .
Він був в машині, з автомобіля не виходив, до автомобіля «ДЕО» не підходив та не пошкоджував його. Коли він почув вистріли та вийшов з авто, побачив ОСОБА_17 з пораненнями, після чого покликав його та вони одразу поїхали в лікарню, де він побачив також інших хлопців. ОСОБА_14 залишився в лікарні, а він поїхав в с. Шкуринці, де дізнався, що ОСОБА_20 також було поранено, потім дізнався про загибель двох хлопців. Після цього всі хлопці розбіглись, в він поїхав до своєї дівчини.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні суду пояснив, що його знайомий ОСОБА_33 повідомив, що у нього виник конфлікт з ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та просив йому допомогти. ОСОБА_37 погрожував та попереджав, щоб він не втручався в конфлікт, однак він не погодився не втручатися.

10.08.2015 року він на таксі під`їхав до кіоска свого знайомого на Барському шосе у м. Вінниці. Коли до кіоску під`їхав автомобіль «Део-Ланос» сірого кольору він попросив водія його підвезти до м. Вінниці. Він сів в салоні автомобіля позаду, біля нього сидів ще один пасажир - ОСОБА_38 .

Біля 13.00 години, коли автомобіль зупинився на перехресті вулиць Келецька Барське шосе на виїзді з м. Вінниці, з лівої сторони автомобіль марки «ВАЗ 2109» перекрив їм рух. З вказаного автомобіля вийшов ОСОБА_37 та ОСОБА_39 та направилися в його напрямку до задньої лівої дверки. ОСОБА_39 став перед передньою водійською дверкою. ОСОБА_37 тримав в руках пістолет та погрожував вбивством та намагався відкрити дверку. В цей час до автомобіля під`їхало ще декілька автомобілів та мікроавтобус. Мікроавтобус та «Мазда» зупинилися спереду, а «Мерседес» позаду «ДЕО». З автомобілів почало виходити багато хлопців. Із «Мазди 6» вийшли Ромигайло, ОСОБА_40 , Орельський, ОСОБА_41 молодший, а з автомобіля «Мерседес» вийшли ОСОБА_42 , ОСОБА_43 і ОСОБА_44 . Через декілька секунд приїхав автомобіль червоного кольору марки Кіа Сід, з якого вийшли ОСОБА_45 і ОСОБА_46 . З мікроавтобуса вийшло 3-4 людини із дерев`яними палками. ОСОБА_21 погрожуючи пістолетом намагався відкрити його двері. В цей час підбігли люди та почали витягувати з автомобіля всіх, хто там був. Каїта витягнув ОСОБА_47 , а ОСОБА_48 . В цей час він почув постріл в заднє скло автомобіля і відчув різкий біль, ОСОБА_21 вистрілив у нього. Після цього ОСОБА_37 зробив ще 2 постріли направлені в голову, однак він прикрився рукою, тому поранення було лише в руку.

Після чого до задньої дверки підбіг ОСОБА_46 та вибивши скло наніс 2 удари рукояткою пістолета йому в голову, але він встиг вибити пістолет і таким чином він опинився в його руках. Біля переднього сидіння зі сторони пасажира, де сидів ОСОБА_49 стояв ОСОБА_50 , в руках якого він побачив пістолет, а збоку де був ОСОБА_51 стояв ОСОБА_40 , в руках він теж побачив пістолет. Не прицілюючись він вистрілив в ліву сторону, де був ОСОБА_21 та одразу в праву сторону, де знаходився ОСОБА_50 . Після цих пострілів, в нього одразу ще раз вистрілили ззаду і попали в шию. Після чого пістолет випав з його рук на підлогу в автомобілі, однак ОСОБА_40 через праву задню пасажирську дверку наніс кілька ударів ногою в правий бік і зробив два постріли один в правий бік а інший в живіт. Після чого він залишився в автомобілі та намагався викликати швидку медичну допомогу та зателефонував своєму товаришу, який на місце події приїхав швидше за швидку. Він пересів до автомобіля товариша «Ніссан», пістолет він залишив в автомобілі. Пізніше його товариш ОСОБА_52 допомагав йому сісти до автомобіля швидкої допомоги. Добровольського та ОСОБА_41 він бачив на вулиці з правого боку автомобіля серед інших осіб.

Під час цих подій він отримав 2 постріли в спину, 2 постріли справа. Зброя була у 3-4 людей, в інших були з собою палиці-«біти». Автомобіль в якому він їхав був побитий, залишилися сліди від куль, скло було вибите. ОСОБА_47 і ОСОБА_53 побили на вулиці, коли витягнули з автомобіля. Він впізнав обвинувачених, які також були на місці події.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_54 суду пояснив, що ОСОБА_37 запропонував йому відпочити, після чого сказав сісти до салону «Мерседес Спрінтер», де вже було 4 людей. Після цього ОСОБА_37 казав, що треба зустрітися з ОСОБА_26 на автодорозі. Далі ОСОБА_37 поїхав на автомобілі марки «ВАЗ-2109». Коли ОСОБА_37 зупинив своє авто перед «Део Ланос», він вийшов з авто та став біля автомобіля «Део Ланос». Коли він також почав виходити зі свого автомобіля, в цей час під`їхав автомобіль марки «Мазда». Він бачив, як з «Мазди» вийшли ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , ОСОБА_41 він бачив біля передніх пасажирських дверей «Мазди», ОСОБА_4 не бачив. Потім вони усі поїхали в с. Шкуринці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_55 суду пояснив, що 10.08.2015 року йому зателефонував ОСОБА_37 та запропонував відпочити. Спочатку вони поїхали в ресторан «Терра Марре» в мікрорайоні «Поділля» у м. Вінниці, де взяли ще одного хлопця. Після цього поїхали на ОСОБА_56 шосе на виїзд з міста Вінниці. ОСОБА_37 казав, що треба поговорити з ОСОБА_26 . Коли ОСОБА_37 побачив ОСОБА_26 , то розвернувся і наздогнав автомобіль з ОСОБА_26 . ОСОБА_37 підійшов до задньої пасажирської дверки, а він став біля дверки водія автомобіля «Део». Інших автомобілів він не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_57 суду пояснив, що в серпні 2015 року йому зателефонував ОСОБА_16 та попросив його забрати з « ОСОБА_58 » та завезти на озеро за межами міста Вінниці. Він забрав ОСОБА_20 та ОСОБА_4 та завіз на їх на ставок. ОСОБА_16 поклав в багажник автомобіля якийсь пакет. По приїзду, він бачив, що біля ставка були ще люди, до яких і підійшли ОСОБА_24 та ОСОБА_59 . Через деякий час він поїхав додому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_60 суду пояснив, що він знайомий із батьком ОСОБА_61 . З Вельганом вони приїхали з ОСОБА_62 до ОСОБА_63 на автомобілі «Део». За кермом був ОСОБА_64 . Коли вони стояли біля кафе, до них підійшов ОСОБА_26 та познайомившись попросив його підвезти в місто. Він погодився, ОСОБА_26 сів на пасажирське сидіння за водієм, він сів на переднє пасажирське сидіння. Вони рухалися по середній смузі руху. Під`їхавши до світлофора, їм перегородив дорогу автомобіль марки «ВАЗ-2109» сірого кольору. Троє людей підбігли до задніх лівих дверей їхнього автомобіля, почали виривати задні двері. Чоловік з сумкою кричав «Вийди бо вб`ю», на це ОСОБА_26 запропонував від`їхати та поговорити. Однак люди продовжували свої дії. Двері відчинили з його боку та балончиком пирснули в обличчя, почали бити. Лежачи на асфальті він втратив свідомість. Все сталося раптово. Коли він лежав на асфальті, то чув постріли. Нападники йому нічого не пояснювали, лише продовжували бити. Отямившись він відійшов на узбіччя дороги.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_65 суду пояснив, що він їхав в автомобілі «ДЕО» з ОСОБА_66 та ОСОБА_67 , за кермом був він. Коли вони зупинилися біля кафе в перед м. Вінницею, ОСОБА_68 виходив, а прийшов вже з ОСОБА_26 і всі разом вони поїхали з ОСОБА_26 в напрямку м. Вінниці. На світлофорі їх підрізав автомобіль марки «ВАЗ-2109» сірого кольору, з якої вийшли 2 хлопців. Один розмовляв з ОСОБА_26 , кричав, тягнув двері та намагався їх відкрити, а інший підійшов до нього і сказав вийти з автомобіля. Він злякавшись вийшов зі свого автомобіля та зайшов за червоне авто, яке було зліва, та одразу заліг на землю біля відбійника. Якийсь чоловік наказав йому іти геть і він пішов.

Позаду стояв «Мерседес Спрінтер». Коли він відійшов, то між автомобілями побачив багато людей. Автомобіль «ДЕО-Ланос», яким він керував належить його товаришу та був у нього лише в користуванні. Він надавав дозвіл на огляд автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_69 суду пояснив, що 10.08.2015 він під`їхав на Барське шосе у м. Вінниці, так як він з ОСОБА_70 та ОСОБА_71 їхали на день народження на автомобілі марки «Мерседес». На світлофорі він вийшов з автомобіля та побачив, що ОСОБА_37 вийшов з-за мікроавтобуса. Він побачив автомобіль «ДЕО», перед яким стояв «ВАЗ-2109», за «ДЕО» стояв мікроавтобус, за яким уже був їхній автомобіль «Мерседес». В «ВАЗ-2109» був також ОСОБА_72 , обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . він взагалі не бачив, так як і не бачив автомобіля марки «Мазда». В автомобілі «ДЕО» було розбите скло. Працівники поліції вилучали у нього кросівки, в як він був взутий того дня, потім взуття йому було повернуте.

Крім показань обвинувачених, потерпілого та свідків, в судовому засіданні судом також було досліджено і інші докази а саме:
- витяг з кримінального провадження № 0000399 від 19.10.2015 року ( т.1 а.с.165-166);
- постанову прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_73 від 19.10.2015 року, про виділення матеріалів досудового розслідування за №000000289 та перелік матеріалів досудового розслідування, які підлягають виділенню в окреме провадження ( т.2 а.с. 113-119);
- постанову прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_73 від 19.10.2015 про об`єднання матеріалів досудового розслідування №0000399 та №0000400 в одне провадження за № 0000399(т.2 а.с.120-121);
- витяг з кримінального провадження № 0000289 від 11.08.2015 року ( т.2 а.с.126);
- протокол огляду місця події від 10.08.2015 року, відповідно до якого зафіксовано обстановку на місці події, зафіксовано сліди злочину, оглянуто територію по вулиці Барське шосе у м. Вінниці, навпроти будинку № 19, автомобіль «DAEWOO Lanos», державний номерний знак НОМЕР_5 сріблястого кольору, який мав пошкодження, в тому числі і пошкоджене заднє скло автомобіля, було виявлено та вилучено змиви речовин бурого кольору, гільзи, гумових кулі, та інші сліди ( т.2 а.с. 131-134);

- заяву ОСОБА_4 про добровільну згоду на огляд автомобіля «Мазда 6» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 ( т.2 а.с.135),
- протокол огляду місця події від 10.08.2015 року з фототаблицями ( т.1 а.с. 136-152), відповідно до якого зафіксовано обстановку на місці події, зафіксовано сліди злочину, об`єктом огляду є ділянка дороги по вул. 600-річчя в м. Вінниці, у напрямку вул. Келецької знаходиться автомобіль марки «Mazda 6» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 . На зовнішній поверхні автомобіля пошкоджень не виявлено. Салон автомобіля шкіряного покриття сірого кольору. На водійському сидінні на спинці сидіння, виявлено ззаду плями бурого кольору, під сидінням виявлено палку резинову складну. На передньому пасажирському сидінні на спинці ззаду виявлено плями речовини бурого кольору. Біля сидіння ліворуч на поверхні панелі виявлено плями речовини бурого кольору. На підлозі пасажирського сидіння виявлено плями речовини бурого кольору. На ручці дверей, внутрішній стороні, виявлено речовину бурого кольору. Між сидіннями водійським та пасажирським знаходиться пластикова пляшка води, об`ємом 0,75 л «Моршинська», чоловіче портмоне шкіряного покриття, водійські права на ім`я ОСОБА_74 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , портмоне у середині якого знаходяться грошові кошти у сумі 200 доларів США, 67 гривень, 1 металева гривня номіналом 1 гривня, ювілейний долар номіналом 1000000, дві картки «Планета Мода-Бар», дві картки «Feride Plaza» та 1 картка «Анастасія», поліетиленовий фасовочний пакет у середині якого знаходяться золотий ланцюжок з хрестиком. При огляді бардачка було виявлено Поліс страхування, сд-диск, викрутку, запальнику, папір для друку (з надписами), книжки, експандер, запальничка, два зарядних пристрої, для мобільних телефонів. На задньому пасажирському сидінні праворуч збоку біля дверцят виявлено сліди речовини бурого кольору. На згині закриття дверей знизу виявлено слід речовини бурого кольору. На підголовнику водійського сидіння ззаду знаходиться слід речовини бурого кольору. На ручці дверей внутрішніх знаходиться слід речовини бурого кольору. У багажнику виявлено запаску, домкрат 2 відра, 2 баклажани, розбита фара у пакеті, колонка, засоби для миття, вогнегасник, інструменти, сітка для захисту номерного знаку, щітка універсальна автомобільна защита для двигуна. З поверхні автомобіля ззаду з заднього правого крила виявлено 2 сліди бурого кольору. Усі виявлені сліди бурого кольору було вилучено». Керував автомобілем ОСОБА_24 ;
- висновок судової трасологічної експертизи № 356-Х від 31.08.2015 року, відповідно до якої «предмет, який було вилучено 10.08.2015 року з автомобіля «Мазда», під керуванням ОСОБА_4 , холодною зброєю не являється. Даний предмет виготовлений заводським способом КНВО «Форт» МВС України за каталогом «ПРС» і є засобом активної самооборони співробітників правоохоронних органів під час масових порушень громадського порядку гумовою палкою ПРС та до холодної зброї не відноситься.» ( т.1 а.с.157-160);
- заяву ОСОБА_4 про добровільну видачу працівникам міліції його речей (т.2 а.с 161);
- висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи № 58-к від 18.09.2015 року з додатком ( т.2 а.с 166-188), відповідно до яких:
1. «Ідентифікаційний номери (IMEI) мобільного телефону «HTC Desire 600 dual sim» вилученого у ОСОБА_4 11.08.2015 року: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 . Абонентські номери SIM-карток, якими укомплектований мобільний телефон «HTC Desire 600 dual sim», вилучений у ОСОБА_4 11.08.2015 року: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 .
2. В журналі дзвінків мобільного телефона «HTC Desire 600 dual sim» вилученого у ОСОБА_75 11.08.2015, виявлено 486 записів про виклики, а саме: 73 пропущених, 220 вихідних та 193 вхідних виклики, інформація про які наведена в таблицях 2-4 дослідницької частини (стор.8-16) та у файлі НТС_ Desire.dос, який записаний на диск для лазерних систем зчитування, що додається до висновку експерта як додаток 2.
3. В телефонній книзі мобільного телефона «HTC Desire 600 dual sim» вилученого у ОСОБА_75 11.08.2015, виявлено 143 записи про абонентів, імена та номери яких представлені в таблиці 1 дослідницької частини (стор. 5-7) та у файлі НТС НТС_ Desire.dос, який записаний диск для лазерних систем зчитування, що додається до висновку експерта додаток 2.
4. В пам`яті мобільного телефону «HTC Desire 600 dual sim», вилученого в ОСОБА_75 11.08.2015, виявлено 10 відеофайлів та 238 аудіо файлів, перелік яких представлений в таблицях 5, 6 дослідницької частини (стор.17-27). Файли скопійовані в каталоги /Video_tel/ та _tel/ на диск для лазерних систем зчитування, що додається до висновку експерта як додаток 2.
На картці пам`яті, якою укомплектований мобільний телефон «HTC Desire 600 dual sim», вилучений в ОСОБА_75 11.08.2015, виявлено 4 відеофайли та 236 аудіофайлів, перелік яких представлений в дослідницької частини (стор. 28-38). Файли скопійовані в каталог /Video_tel/ та _tel/ на диск для лазерних систем зчитування, що додається до висновку експерта як додаток 2.;
- заяву ОСОБА_76 про добровільну видачу працівникам міліції його речей (т.2 а.с 189);
- висновок судової трасологічної експертизи №335Т від 13.08.2015 року( т.2 а.с. 191-202), відповідно до якої :
1. П`ять слідів взуття, які виявлені та вилучені 10.08.2015 року під час огляду автомобіля «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_5 придатні для встановлення групової належності взуття, яке їх залишило по загальним ознакам.
2. Слід взуття «А», який виявлено та вилучено 10.08.2015 року під час огляду автомобіля «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_5 на перехресті вулиць Келецька-Барське шосе в м. Вінниці, міг бути залишений взуттям на праву ногу, яке вилучене у ОСОБА_76 слід взуття «Б» залишений групою взуття, до якої відноситься взуття вилучене у ОСОБА_76 , а сліди взуття «В,Г,Д» залишені не взуттям, яке вилучене у ОСОБА_76 , а іншим взуттям;
- висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи № 59-к від 08.09.2015 року ( т.2 а.с. 205-212), відповідно до якого:
1. Ідентифікаційний номер (IMEI) мобільного номеру «Samsung» вилученого у ОСОБА_76 11.08.2015 року -8722001. Абонентський номер SIM- картки, якою укомплектований мобільний телефон «Samsung», вилучений у ОСОБА_76 11.08.2015 року - НОМЕР_10
2. В журналі дзвінків мобільного телефону «Samsung» вилученого у ОСОБА_76 11.08.2015, виявлено 53 записи про виклики, а саме: 20 пропущених, 13 вхідних та 20 вихідний викликів, інформація про які дана в таблицях 2-4 дослідницької частини (стор. 6-7) та у файлі Samsung.doc, який записаний на диск для лазерних систем зчитування, що додається до висновку експерта як додаток 2.
3. В телефонній книзі мобільного телефону «Samsung» вилученого у ОСОБА_76 11.08.2015, виявлено 73 записи про абонентів, інформація які наведена в таблиці 1 дослідницької частини (стор. 5-6) та у файлі Samsung.doc, який записаний на диск для лазерних систем зчитування, що додається до висновку експерта як додаток 2.
4. В пам`яті мобільного телефону «Samsung», вилученого у ОСОБА_76 11.08.2015, відеофайлів та аудіофайлів не виявлено. Дана модель мобільного телефону не передбачає використання картки пам`яті;
- протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 27.08.2015 року із відеозаписом на компакт-диску ( т.2 а.с. 215-217);
- протоколу огляду предметів диску з відеозаписом з камери відеоспостереження від 10.08.2015 року з кіоску (МАФ) по вул. Барське шосе, 13 у м. Вінниці з фото таблицею ( т.1 а.с.220-230);
- протокол тимчасового доступу до речей та документів від 08.09.2015 (т.2 а.с.235-236, т.3 а.с. 1-2);
- протокол огляду предметів від 16.10.2015 року та постанову слідчого від 19.10.2015 про приєднання до справи речових доказів (т.3 а.с.5-6);
- аналітичну довідку про опрацювання інформації, отриманої від операторів рухомого (мобільного) зв`язку по кримінальному провадженню №0000289 з додатками (т.3 а.с.20-24), з яких вбачається як відбувалося спілкування фігурантів події 10.08.2015 року, зокрема ОСОБА_4 з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ;
- розширену довідку слідчого СУ УМВС ОСОБА_77 із зазначенням прізвищ « ОСОБА_78 » та «абонентів Б», виготовлена н підставі аналітичної довідки УОТЗ УМВС України у Вінницькій області №31/2105 від 02.10.2015 та інв.диску із аналізом інформації №68 до неї (т.3 а.с. 25-30), відповідно до якого вбачається як відбувалося спілкування фігурантів події 10.08.2015 року, зокрема ОСОБА_4 з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також ОСОБА_5 з ОСОБА_11 ;
- відповідь Департаменту ЖКГ, енергетики та інфраструктури Вінницької ОДА №01-11-06/2044 від 29.08.2016 року про відсутність інформації про тимчасове припинення руху громадського транспорту 10.08.2015 в період часу з 12.40 до 13.00 на перехресті вулиць Барське шосе Келецька у м. Вінниці (т.3 а.с. 61);
- відповідь ГУНП у Вінницькій області №850/05/25/11-2016 від 30.09.16 про відсутність інформації про тимчасове припинення руху громадського транспорту 10.08.2015 в період часу з 12.40 до 13.00 на перехресті вулиць Барське шосе Келецька у м. Вінниці (т.3 а.с. 63).

Проаналізувавши зібрані в кримінальному проваджені та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності щодо обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - м. О за ч.2 ст. 296 КК України суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено, що в діях обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наявний склад інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.

Так, відповідно до роз`яснень, викладених в п. п. 18-19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя слідує, що при розгляді кримінальних справ має суворо додержуватись закріплений у ч.1 ст.62 Конституції принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», є важливим для постановлення справедливого рішення.

Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають:

«2. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом…

4. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Зазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до частини 5 статті 9 КПК повинна враховуватися при застосуванні кримінального процесуального законодавства України.

Так, ЄСПЛ вважає, що доведення "поза розумним сумнівом" відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються при визначенні кримінальної відповідальності і має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення по справах «Козинець проти України», «Авшар проти Туреччини", «Севтап Везнедароглу проти Туреччини»).

Так, в ході судового розгляду кримінального провадження судом встановлено, що події за якими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, відповідають обставинам, які викладені в першочерговому обвинувальному акті, затвердженому 20.10.2015 року, який надійшов до суду в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 -молодшого Олувафемі у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 296 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000399 від 19.10.2015 року, а саме в судовому засіданні було встановлено, що 10.08.2015 року, в ранковий час, на мобільний телефон ОСОБА_4 зателефонували його знайомі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і запропонували йому цього ж дня зустрітися, на що він погодився.

Після цього, ОСОБА_4 на автомобілі марки «Мазда 6», темно-фіолетового кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , який належить його брату ОСОБА_79 , на території м. Вінниці підібрав своїх знайомих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 й Омобоогундже Джеймса-молодшого Олувафемі та близько 11 години поїхав на перехрестя вул. Келецька та Барське шосе в м. Вінниці, щоб зустрітися із своїм спільним знайомим ОСОБА_13 . Близько 12 години до автомобіля ОСОБА_4 , який знаходився неподалік домогосподарством № 13 по вул. Барське шосе в м. Вінниці, підійшов ОСОБА_13 та запропонував усім присутнім в автомобілі особам, прийняти активну участь при вирішенні конфліктної ситуації з місцевим мешканцем ОСОБА_8 , у зв`язку з наявними неприязними відносинами. При цьому, ОСОБА_4 , не будучи особисто знайомим з ОСОБА_8 та не перебуваючи з останнім в жодних неприязних відносинах, погодився на пропозицію ОСОБА_13 . Близько 12 години 10 хвилин до автомобіля ОСОБА_4 , який знаходився у зазначеному місці, під`їхав невідомий автомобіль марки «ВАЗ 2108», білого кольору, із якого вийшли невстановлені слідством особи та передали ОСОБА_12 невстановлену слідством вогнепальну зброю, по типу пістолету, для можливості її використання у разі виникнення непередбачуваної ситуації, під час розмови з ОСОБА_8 . Після отримання зазначеного пістолету ОСОБА_12 повернувся в автомобіль «Мазда» та дану зброю продемонстрував усім присутнім. У подальшому, ОСОБА_4 та особи, які знаходилися разом з ним в автомобілі стали очікувати появи у даному місці ОСОБА_8 та подальших вказівок від невідомих осіб, які діяли спільно з ними та знаходились неподалік в інших автомобілях.

Близько 12 години 40 хвилин 10.08.2015 ОСОБА_13 довів до відома всіх присутніх чіткі вказівки подальших протиправних дій, та повідомив ОСОБА_4 , який виконував обов`язки водія та знаходився за кермом автомобіля «Мазда 6», маршрут подальшого руху. Після чого, ОСОБА_4 виконуючи вказівку ОСОБА_13 поїхав по вул. Барському шосе в напрямку перехрестя із вул. Келецька в м. Вінниці та під час руху перестроївся в колонну із невідомих йому автомобілів, серед яких знаходилися «Мерседес-Бенц Спринтер» білого кольору, «КІА Сід» червоного кольору та «Мерседес-Бенц» чорного кольору. У подальшому, діючи відповідності до попередніх домовленостей із іншими невстановленими особами, ОСОБА_4 автомобілем «Мазда 6» продовжив свій подальший рух в колонні автомобілів у напрямку м. Вінниці.

Приблизно о 12 годині 45 хвилин, автомобіль «ВАЗ 21093», бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_11 , за кермом якого знаходився ОСОБА_80 , доїхавши до світлофору на перехресті вулиць Келецька - Барське шосе у м. Вінниці, раптово зупинився перед автомобілем «ДЕО Ланос», бежевого кольору, д.н.з НОМЕР_5 , який стояв у середньому ряду дороги, перекривши йому вільний рух. Автомобіль «Мерседес-Бенц Спринтер», який їхав попереду зазначеної колони автомобілів раптово зупинився позаду автомобіля «ДЕО», а автомобіль «КІА Сід», д.н.з. НОМЕР_12 . за кермом якої знаходився ОСОБА_81 , у свою чергу зупинився відповідно з лівої сторони від автомобіля «ДЕО». ОСОБА_4 , їдучи слідом за вказаними автомобілями, зупинився на проїжджій частині дороги з правої сторони від автомобіля «ДЕО», маючи при цьому реальну можливість проїхати вперед та зупинитись на узбіччі дороги. Таким чином водії вказаних автомобілів, відповідно до попередньої домовленості, заблокували вільний рух автомобіля «ДЕО», штучно створили перешкоду рухові інших транспортних засобів. Після чого, з автомобілів «ВАЗ 21093», «Мерседес-Бенц Спринтер» та «КІА сід». вибігли невідомі особи, озброєні дерев`яними битками та вогнепальною зброєю. В свою чергу з автомобіля «Мазда» вибігли, ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та слідом за ними ОСОБА_82 . Вказані особи підбігли до автомобіля «ДЕО», у якому на задньому сидінні знаходився ОСОБА_8 , та звертаючись до нього, почали голосно кричати, виражатись нецензурною лайкою та вимагали вийти з автомобіля. При відмові ОСОБА_8 вийти з автомобіля вказані особи, які вибігли із зазначених автомобілів, діючи спільно між собою, почали бити ногами і битками по різних частинах автомобіля «ДЕО», при цьому пошкодивши його. Після цього, вищевказані особи силоміць витягли на проїжджу частину незнайомих їм раніше пасажирів «ДЕО» - ОСОБА_83 та ОСОБА_84 і безпричинно нанесли їм руками, ногами та заздалегідь заготовленими предметами (битками) тілесні ушкодження у вигляді саден та синців. У цей же час ОСОБА_13 , ОСОБА_85 , ОСОБА_12 та інші невідомі особи погрожуючи предметами, схожими на пістолети, спробували витягти з автомобіля ОСОБА_8 на проїжджу частину, однак останній, діставши вогнепальну зброю, здійснив із неї два прицільних постріли, завдавши вогнепальних поранень ОСОБА_13 і ОСОБА_86 , від яких останні невдовзі померли. У свою чергу ОСОБА_12 та інші особи почали здійснювати постріли з невстановленої вогнепальної зброї по автомобілю «ДЕО» та ОСОБА_8 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних поранень та пошкодивши вказаний автомобіль. ОСОБА_4 , маючи із собою гумовий кийок, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень при вчиненні вказаних протиправних дій, залишався за кермом власного автомобіля і продовжував відповідно до попередньої домовленості блокування руху автомобіля «ДЕО» та інших автомобілів, а також забезпечував негайне залишення місця події своїм знайомим, що вчиняли у цей час активні дії із застосуванням зброї та інших заздалегідь заготовлених предметів для нанесення тілесних ушкоджень та пошкодження чужого майна.

Після спричинення вогнепальних поранень ОСОБА_86 та ОСОБА_13 , усі учасники конфлікту залишили місце події, в тому числі ОСОБА_4 , забезпечив залишення місця події злочину ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_41 , вивізши їх на автомобілі «МАЗДА», з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене та забезпечення не викриття своїх співучасників.

Суд враховує, що відповідно до ст. 296 КК України та роз`яснень, викладених в п. п. 3-6 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22.12.2006 року, хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Хуліганство відрізняється від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.

Хуліганство визнають учиненим групою осіб і кваліфікують за ч. 2 ст. 296 КК у разі участі в злочинних діях декількох (двох і більше) виконавців незалежно від того, яка форма співучасті (ст. 28 КК) мала місце. Кваліфікація за цією ознакою дій осіб, які вчинили злочин за попередньою змовою або організованою групою, не виключає визнання зазначених обставин такими, що обтяжують покарання (п. 2 ч. 1 ст. 67 КК).

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні показань обвинувачених, свідків, потерпілого, а також інших доказів, під час події за якою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 чт. 296 КК України відбулося застосування вогнепальної зброї, а також інших предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних

ушкоджень, що не заперечувалося й самими обвинуваченими.

Крім того, в своїх показаннях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на початку судового розгляду не заперечували той факт, що їм було відомо про те, що у одного із учасників події ОСОБА_12 при собі була зброя та їм було відомо, що вони їдуть на розмову з особою на ім`я ОСОБА_29 для вирішення якогось конфлікту, при цьому явно усвідомлювали можливість застосування зброї, що також підтверджується даними, викладеними в аналітичній довідці про опрацювання інформації, отриманої від операторів рухомого (мобільного) зв`язку по кримінальному провадженню №0000289 з додатками (т.3 а.с.20-24) та в розширеній довідці слідчого СУ УМВС ОСОБА_77 із зазначенням прізвищ « ОСОБА_78 » та « ОСОБА_87 », виготовлена на підставі аналітичної довідки УОТЗ УМВС України у Вінницькій області №31/2105 від 02.10.2015 та інв.диску із аналізом інформації №68 до неї (т.3 а.с. 25-30), з яких вбачається як відбувалося спілкування фігурантів події 10.08.2015 року, зокрема ОСОБА_4 з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , а також ОСОБА_5 з ОСОБА_11 , і інших учасників події, що свідчить про узгодженість їх дій.

Так, відповідно до роз`яснень, викладених в п. 12 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22.12.2006 року при вчиненні хуліганства групою осіб за ч. 4 ст. 296 КК можуть бути кваліфіковані дії тих його учасників, які особисто застосували зброю або інший предмет, спеціально пристосований чи заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних

ушкоджень, а також тих осіб, які хоча самі й не застосовували

зазначених знарядь, але дали згоду чи в інший спосіб сприяли їх

застосуванню іншими виконавцями цього злочину.

Таким чином, суд зважаючи на диспозицію ч.2 ст. 296 КК України, яка передбачає настання кримінальної відповідальності за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб при наявності кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст.296 КК України за аналогічні дії, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень не вбачає підстав для кваліфікації дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст. 294 КК України.

Неодноразову зміну показань обвинуваченими в ході судового розгляду даного кримінального провадження суд розцінює як природну захисну реакцію з метою ухилення від відповідальності за скоєння більш тяжкого злочину.

Разом з тим, вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 337 КПК України, визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Крім того, суд погоджуючись з позицією сторони захисту щодо недоведеності умислу та мети обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, для яких характерні малозначність приводу для таких дій та їх спонтанний характер, оскільки як було встановлено в ході судового розгляду дії обвинувачених разом з іншими учасниками події були попередньо сплановані, узгоджені та ціленаправлені на конфлікт з потерпілим в кримінальному провадженні ОСОБА_8 і іншими особами, що виключає суто хуліганський мотив дій обвинувачених та водночас не дає суду можливості прийняти як достовірну «поза розумним сумнівом» версію сторони захисту щодо необізнаності обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в злочинних намірах інших учасників події.

З огляду на вищевикладене суд приходить до остаточного висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наявний склад саме інкримінованого їм злочину, а тому на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України обвинувачених слід визнати невинуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК, тобто у вчиненні хуліганства - грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб та виправдати.

Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно з нормами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експертів для проведення криміналістичних досліджень - судових експертиз в кримінальному провадженні №0000399 слід віднести за рахунок держави, в зв`язку з постановленням виправдувального вироку в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 62, 129, 129-1 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 7, 17, 22, 84-86, 94, 100, 124, 337, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000399 від 19.10.2015 року, виправдати.

Омобоогундже Джеймса-молодшого Олувафемі визнати невинуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000399 від 19.10.2015 року, виправдати.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні №0000399 від 19.10.2015 року на залучення експертів для проведення судових експертиз - віднести на рахунок держави.

Речові докази в кримінальному провадженні №0000399, які приєднані до матеріалів судового провадження залишити в справі.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1