Справа № 471/194/18-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2019 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області

ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Арбузинка Миколаївської області скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 у формі постанови від 19.07.2019 року про відмову в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000400 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, внесеного до ЄРДР 20.06.2013 року

в с т а н о в и в:

На підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду від 07.08.2019 року визначено підсудність скарги ОСОБА_3 за Арбузинським районний судом Миколаївської області.

Згідно із скаргою ОСОБА_3 вона, як потерпіла у кримінальному провадженні, просить скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 від 19.07.2019 року, визнати протиправними дії слідчого Братського ВП ГУНП в Миколаївській області та бездіяльними про невиконання ухвали суду про проведення почеркознавчої експертизи та ненадання до експертної установи всіх документів, необхідних для її проведення, визнати сфальсифікованою надану особисту справу Котової до слідчого відділу і не брати до уваги при розслідуванні справи.

Мотивуючи свої вимоги ОСОБА_3 вказує, що не згодна з постановою слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 19.07.2019, так як акти визначення меж земельних ділянок внатурі згідно договорів оренди земельних ділянок від 01.12.2011 року є невід`ємною частиною цих договорів, та направляти ці документи для проведення почеркознавчої експертизи необхідно разом з договорами оренди. Проте слідчий зволікає з проведенням експертизи. В ОСОБА_3 є сумніви, що реєстрація зазначених договорів оренди могла відбутися, оскільки акти про встановлення меж земельних ділянок зазначені як невід`ємна частина договорів оренди від 01.12.2011 року, проте вони в додатках до зазначених договорів відсутні, відтак реєстрація некомплектних договорів відбутись не могла. Крім того, ОСОБА_3 незгодна з мотивами прийнятої слідчим постанови від 19.07.2019 року в частині посилання на судові рішення про відмову в задоволенні позовів ОСОБА_3 та її чоловіка про розірвання договорів оренди землі від 01.12.2011. Крім того, ОСОБА_3 вважає, що слідчим невірно кваліфіковано кримінальне правопорушення, що розслідується та його належить кваліфікувати за ч.4 ст.190 КК України. Крім того ОСОБА_3 вважає, що матеріали особової справи ОСОБА_5 , отримані слідчим згідно Акту від 12.06.2019 про видавання документів у тимчасове користування, які 16.07.2019 за номером (15-34)12-р-19 були направлені Прокуратурою Братського району до слідчого відділу не отримали належної оцінки слідчого та в зв`язку з їх недостовірністю та невідповідністю вимогам законодавства є сфальсифікованими.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала. Окремо зазначила, що вимагає провести експертизу реєстраційних написів на договорах оренди від 01.12.2011. Підписи на договорах в графі «орендодавець» вона визнає, що виконані власноруч нею та її чоловіком відповідно, проте виконані вони на чистих аркушах паперу та надані ОСОБА_6 для подальшого оформлення оренди. ОСОБА_3 стверджує, що вона не підписувала акти встановлення меж та не надавала довіреності ОСОБА_6 для проведення державної реєстрації вказаних договорів, реєстраційна справа в Братському відділі Держкомзему відсутня, відтак, заявник має сумнів щодо того, що така реєстрація відбулась. Зазначила про невиконання слідчим вже існуючої ухвали суду про призначення почеркознавчої експертизи.

Слідчий заперечувала проти задоволення скарги, вказавши, що потреби у проведенні почеркознавчої експертизи договорів оренди немає, оскільки досудовим слідством встановлені особи, які підписували як договори оренди так і акти встановлення меж земельних ділянок, наявні в матеріалах технічної документації із землеустрою, що виготовлялась з метою отримання державних актів на право власності на земельні ділянки. Походження наданих ОСОБА_3 копій актів встановлення меж земельних ділянок слідчим не встановлено та їх оригінали відсутні. Щодо експертизи реєстраційних написів про державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, слідчий зазначила, що зі змісту клопотання ОСОБА_3 не є зрозумілим, що вона ставить питання про призначення почеркознавчої експертизи саме реєстраційного напису на договорах, відтак, дане питання слідчим не розглядалось.

Враховуючи пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000400, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобовязання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як і ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 КПК України досудове слідство - форма досудового розслідування, в якій здійснюється розслідування злочинів.

Метою досудового розслідування є отримання у передбаченому цим Кодексом порядку фактичних даних, на підставі яких слідчий встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до положень ст.223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

З аналізу положень норм ст.9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст.22 КПК України), положення кримінально-процесуального закону надають потерпілому право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою потерпілого визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий (в тому числі і про призначення експертизи), прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Статтею 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно з ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 6 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Він уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Братського ВПГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000400 від 30.06.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до реєстру за заявою ОСОБА_3 , яка 17.06.2013 звернулась до Братської РДА з приводу підробки підписів її та її чоловіка ОСОБА_7 в актах від 08.02.2006 та подальшого використання даних актів під час державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок. Головою Братської РДА вказана заява скерована до Братського РВ УМВС.

ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні визнана потерпілою.

16.07.2019 ОСОБА_3 звернулась з клопотанням до Прокурора Братського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області з клопотанням, яке того ж дня скероване до слідчого відділу Братського ВП ГУНА в Миколаївській області. В клопотанні ОСОБА_3 , посилаючись на відповідь начальника відділу Держгеокадастру у Братському районі від 20.12.2018 на її ім`я, вказує, що оригінали договорів оренди земельних ділянок були надані слідчому Братського ВПГУНП ОСОБА_8 , в зв`язку з чим у ОСОБА_3 виникло запитання, чому дані документи не передані на почеркознавчу експертизу. В клопотанні ОСОБА_3 просила прокурора вилучити ці документи з СВ Братського ВП ГУНП та направити на експертизу, оскільки слідчим не виконуються ухвали шести судів і до цих пір не проведена почеркознавча експертиза, реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 19.07.2019 у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 16.07.2019 відмовлено. Постанова мотивована тим, що в межах даного кримінального провадження за заявою ОСОБА_3 проводиться досудове розслідування з приводу підроблення її підпису та підпису її чоловіка ОСОБА_7 в акті про встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачу і прийом межових знаків під охорону та зберігання від 08.02.2006 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено відсутність оригіналів вказаних актів від 08.02.2006 власне у ОСОБА_3 та у відділі Держгеокадастру у Братському районі, а договір оренди земельної ділянки не є об`єктом дослідження у даному кримінальному провадженні, тому немає підстав призначати експертизу оригіналів цих договорів. Проведення дослідження повинно проводитись по двом актам про встановлення меж від 08.02.2006.

Згідно матеріалів кримінального провадження 08.08.2014 ОСОБА_6 , орендар спірних земельних ділянок добровільно видав працівникам Братського РВ УМВС два акти про встановлення меж земельних ділянок внатурі та передачу межових знаків під охорону та зберігання від 08.02.2006. 13.08.2014 постановою слідчого у даному кримінальному провадженні призначено почеркознавчу експертизу даних актів на предмет виконання підписів в актах ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . Проте дана постанова слідчого повернута експертом без виконання в зв`язку з ненаданням вільних зразків почерку та підписів ОСОБА_3 та ОСОБА_9 . Акти передано на зберігання ОСОБА_6 за зберігальною розпискою від 24.12.2014.

На запит слідчого 07.08.2014 начальником відділу Держземагентства у Братському районі Миколаївської області надано копію технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки В матеріалах даної технічної документації наявні Акти про передачу і прийом межових знаків на зберігання ОСОБА_3 та ОСОБА_7 від 22.02.2006. За свідченнями ОСОБА_10 , він за усною домовленістю на прохання ОСОБА_3 та ОСОБА_7 займався оформленням права власності на їх земельні ділянки, на його замовлення була виготовлена технічна документація та він підписав за Гроховичей акти про передачу та прийом межових знаків. Отримані Державні акти про право власності на зелю він передав власникам.

Ухвалою слідчого судді Братського районного суду від 04.04.2018 задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано слідчого у даному кримінальному провадженні звернутися до суду з клопотаннями про призначення почеркознавчої експертизи: договорів оренди земельних ділянок укладених 01.12.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 а також між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; актів встановлення меж земельних ділянок належних ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Також зобов`язано слідчого Братського ВП ГУНП України в Миколаївській області звернутися до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до документів реєстраційних справ за договорами оренди земельних ділянок укладених 01.12.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Порядок призначення експертизи (залучення експерта) регламентовано ст.ст. 242, 243 КПК України.

Вказані статті КПК України в редакції, що набрала чинності з 15.03.2018 передбачають, що призначення експертизи та залучення експерта у кримінальному провадженні здійснюється за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження. Також вказані статті покладають обов`язок на слідчого га/або прокурора звертатися до слідчого судді із клопотанням про проведення експертизи.

Згідно із прикінцевими положеннями параграфу №2 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VІІІ: «Підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін». Внесення змін до ст. 242 та 243 КПК України відносяться до підпунктів №16-17 пункту 7 §1, а тому вказані статті КПК України розповсюджується лише на ті провадженні, відомості у яких внесені до ЄРДР після 15.03.2018.

Отже, у кримінальному провадженні №0000400 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, внесеного до ЄРДР 20.06.2013 року підлягають застосуванню норми ст. ст. 242 та 243 КПК України, які діяли до 15.03.2018, та відповідно до яких експертиза призначається слідчим або прокурором самостійно, шляхом винесення відповідної постанови про призначення експертизи.

Діючи у спосіб, передбачений КПК України, на виконання ухвали слідчого судді, слідчий ОСОБА_8 звернувся 23.04.2018 до Начальника відділу Держгеокадастру у Братському районі Миколаївської області з приводу отримання документів, необхідних для призначення почеркознавчої експертизи та призначив у даному кримінальному провадженні почеркознавчу експертизу постановою від 29.04.2018 поставивши питання експерту щодо дослідження підписів у актах встановлення меж земельних ділянок від 08.02.2006 на предмет виконання їх ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , а також орендарем ОСОБА_6 . Проте дослідження експертом не проведене, оскільки експерту не надано об`єкт дослідження, акти встановлення меж 08.02.2006, натомість надані власне договори оренди від 01.02.2011 та акти прийому-передачі земельних ділянок до них.

Слід зазначити, що слідчими протягом досудового розслідування вживались заходи щодо встановлення місцезнаходження оригіналів зазначених актів встановлення меж земельних ділянок від 08.02.2006, які, за твердженням ОСОБА_3 були підроблені та використані для реєстрації договорів оренди, проте ОСОБА_3 пояснила, що має тільки копії, посвідчені начальником відділу Держкомзему. При цьому згідно з неодноразовими повідомленнями та особистими свідченнями начальника відділу у Братському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області ОСОБА_11 акти від 08.02.2006 у відділі відсутні. В технічній документації наявні інші акти від 22.02.2006. Підпис на посвідчувальному написі на копії актів, які є в розпорядженні ОСОБА_3 йому не належать.

Аналізуючи викладені вище встановлені слідчим обставини та той факт, що дійсно факт підписання договорів оренди ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не оспорюється, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого про відсутність необхідності у призначенні почеркознавчої експертизи договорів оренди землі від 01.12.2011 в частині підписів орендодавців.

Проте, як вбачається з клопотання ОСОБА_3 від 16.07.2019, остання порушує перед слідчим питання про призначення почеркознавчої експертизи реєстраційних написів на згаданих договорах, ставлячи під сумнів виконання даних написів реєстратором ОСОБА_5 . Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання постановою від 19.07.2019 слідчий ОСОБА_4 не надала оцінки обґрунтованості клопотання ОСОБА_3 в цій частині, відтак постанова слідчого вимогам ст.110 КПК України не відповідає та має бути скасована з подальшим повторним розглядом клопотання ОСОБА_3 . Тим більше, що ОСОБА_3 до цього вже неодноразово зверталась до слідчого з подібними клопотаннями, зокрема, 16.01.2019.

При цьому слідчий суддя зауважує, що в даному кримінальному провадженні неодноразово слідчі в різні періоди часу, в тому числі на виконання ухвал слідчих суддів за ініціативою потерпілої звертались до Відділу у Братському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області з вимогою про надання реєстраційних справ з реєстрації договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у власності подружжя ОСОБА_12 , на що начальником відділу неодноразово надана відповідь, що згідно чинного на момент реєстрації договорів законодавства станом на 01.12.2011 реєстраційні справи не велися, натомість реєстрація відбувалась шляхом внесення відповідних записів до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку, договорів оренди землі. На даний час слідчим не вжито заходів щодо отримання відомостей про внесення записів про реєстрацію спірних договорів до зазначеної книги та не отримано копій цих записів. Слідчим не надано оцінки необхідності, або її відсутності повторного призначення непроведеної почеркознавчої експертизи актів встановлення меж від 08.02.2006, що перебувають на зберіганні ОСОБА_6 .

Щодо аргументів ОСОБА_3 про невиконання ухвали суду про проведення почеркознавчої експертизи, то слідчим суддею не встановлено наявності матеріалах кримінального провадження ухвал слідчих суддів, якими було призначено чи зобов`язано слідчого призначити почеркознавчу експертизу. Такої ухвали не надано і ОСОБА_3 . Ухвалою слідчого судді Братського районного суду від 04.04.2018 зобов`язано слідчого у даному кримінальному провадженні звернутися до суду з клопотаннями про призначення почеркознавчої експертизи та вона не може бути виконана слідчим в силу положень ст.ст. 242, 243 КПК України з урахуванням прикінцевих положень параграфу №2 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VІІІ, та слідчим вжиті заходи на її виконання, отже бездіяльність слідчого у даному випадку відсутня.

Щодо визнання сфальсифікованою наданої особистої справи ОСОБА_13 , та вказівки слідчому не брати її до уваги при розслідуванні справи, то згідно ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. Слідчий суддя не наділений повноваженнями вказувати слідчому які докази брати, а які не брати до уваги, відтак у даній частині у задоволенні скарги слід відмовити.
З огляду на викладене, керуючись ст.220, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 19.07.2019 року про відмову в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000400 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, внесеного до ЄРДР 20.06.2013 року.

В іншій частині у задоволенні вмог ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає з огляду на положення ч.3 ст.307 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1