УХВАЛА

"06" вересня 2019 р. Справа № 608/867/19

Номер провадження1-кп/608/157/2019

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання прокурора в кримінальних провадженнях, внесених в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000178 від 06 квітня 2019 року та за № 0000113 від 26 лютого 2019 року щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чортківського районного суду Тернопільської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 08 квітня 2019 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 травня 2019 року обвинуваченому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 липня 2019 року. 11 липня 2019 року ухвалою Чортківського районного суду обвинуваченому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 вересня 2019 року.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, оскільки, не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: п. п.1, 5 ч. 1 вказаної статті: ухилення від суду з метою уникнення відповідальності, продовження злочинної діяльності. В клопотанні також зазначив, що ОСОБА_5 в міру тяжкості покарання, яке йому може загрожувати, відсутності соціальних зв`язків, попередніх судимостей, способу життя, майнового стану, відсутності місця роботи, не зможе дотримуватись належної процесуальної поведінки. Вказане виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою, оскільки, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам. В задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника просить відмовити.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора та задоволити його клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічні години доби або особистого зобов`язання. Вважає клопотання прокурора не обґрунтованим. Своє клопотання мотивує тим, що він тривалий час перебуває під вартою, обвинувачення щодо нього ґрунтується на доказах, які є недостовірними та недопустимими. Продовження строку тримання його під вартою суперечить вимогам Європейської конвенції з прав людини та практиці Європейського Суду з прав людини. Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , в клопотанні прокурора просить відмовити.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявлених клопотань, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 липня 2019 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 08 вересня 2019 року.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» - тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, наявна можливість ухилення від явки до суду.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.
Приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів у сукупності з даними, що характеризують його особу, а саме: неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності та відбування покарання у виді позбавлення волі, відсутність соціальних зв`язків, постійного місця роботи, з огляду на ступінь тяжкості правопорушень та виду і розміру покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку, що наведені обставини збільшують ризик втечі та впливу на недопитаних свідків, настільки, що його неможливо відвернути, не продовживши термін тримання обвинуваченого під вартою.

Таким чином, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали. Разом з тим, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити, на даний час, належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку, оскільки, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177,178, 183, 194, 199, 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 04 листопада 2019 року.

В клопотанні обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 - відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_5 , начальнику ДУ «Чортківська УВП № 26».

На ухвалу на протязі семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду.

Копія вірна

Суддя:/підпис/

Ухвала набрала законної сили " " 2019 року.

Оригінал ухвали знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи № 608/867/19.

Суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " року

Секретар: