провадження №1-кп/ 359/421/2019
справа №359/5316/19
ВИРОК
іменем України

03 вересня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши з технічною відеофіксацією у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борисполя обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000841 від 22.05.2019р. за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр.України, не одруженого, ніде не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2019 року близько 17.00 год., ОСОБА_3 умисно, таємно, із корисливих спонукань, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання негативних наслідків, із торговельного павільйону № НОМЕР_1 , який розташований на території Центрального ринку, розташованого на вулиці Київський шлях, 84 в м.Борисполі, викрав камеру зовнішнього відеоспостереження «dahua technologі», завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 616 грн.

Таємним викраденням чужого майна (крадіжкою), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав згоду на проведення судового розгляду в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки він не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті. При цьому судом встановлено, що підсудний правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позицій. Тому, заслухавши думку підсудного та прокурора, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, про те що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються за виключенням документів, що характеризують особу підсудного, речові докази у справі та судові витрати.

По справі потерпілим цивільний позов не заявлявся.

Під час судового розгляду обвинувачений підтвердив, що дійсно, 21 травня 2019 року, при вищезазначених обставинах, із торговельного павільйону, який розташований на території Центрального ринку в м.Борисполі, викрав камеру зовнішнього відеоспостереження.

У скоєному щиро розкаявся, наголосив на своєму бажанні виправитись.

Враховуючи покази обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у інкримінованому органами досудового слідства злочині доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, оскільки останній вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Згідно медичних довідок ОСОБА_3 на обліку у психіатра та лікаря нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо.

Відповідно до санкції ч.1 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді штрафу, громадських та виправних робіт, обмеження та позбавлення волі на строк до трьох років.

Призначаючи покарання за санкцією ч.1 ст. 185 КК України, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Визнання вини обвинуваченим, його щире каяття у скоєному суд визнає обставинами, які пом`якшують його покарання.

При цьому судом враховано, що викрадену камеру зовнішнього відеоспостереження повернуто потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.

Виходячи із вищезазначеного, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства і покарання йому потрібно призначити у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Судові витрати за проведення експертизи повинні стягуватися з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 28, 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винним та призначити покарання

ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 гривень) в дохід держави (одержувач: Держбюджет м.Бориспіль, , банк одержувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998, КБК: 21081100, р/р 0004).

Міру запобіжного заходу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави, за проведення експертизи, 170 грн. (одержувач: Держбюджет м.Бориспіль, , банк одержувача: УДК у Київській області; МФО: 899998, КБК: 21081100, р/р 0004).

Речовий доказ камеру зовнішнього відеоспостереження повернути власнику.

На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.

Після закінчення строку на апеляційне оскарження вирок набирає законної сили.

Копія вироку вручається прокурору і засудженому негайно, після оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1