ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1612/19 Справа № 185/9341/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлограді Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 грудня 2019 року включно, з визначенням застави у сумі 40000 грн.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя, врахувавши особу підозрюваного ОСОБА_7 , тяжкість злочинів у вчиненні яких він підозрюється, наявність обґрунтованої підозри, та погодившись з існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вказав на те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Разом із цим, слідчий суддя вважав за необхідне визначити розмір застави, яка зможе гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного просить ухвалу скасувати.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на незаконність та несправедливість судового рішення, а також на його невідповідність вимогам кримінального процесуального закону.
Так, адвокат вказує на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження існування заявлених слідчим ризиків переховування його підзахисного від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення іншого злочину. На переконання захисника, застосований щодо ОСОБА_7 запобіжний захід є занадто суворим та обраним передчасно. При цьому, прокурором під час судового розгляду не було доведено, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КК України, а слідчим суддею залишено поза увагою доводи сторони захисту.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які скаргу підтримали, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
З вимог ст. 177 КПК України слідує, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною першою статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею не були дотримані належним чином, тому доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, заслуговують на увагу.
Матеріалами провадження встановлено, що Павлоградським ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001931 від 04 жовтня 2019 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України.
30 жовтня 2019 року про підозру у вчиненні цих злочинів повідомлено ОСОБА_7 .
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, та захисником в апеляційній скарзі не заперечуються.
Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують та без застосування жодного запобіжного заходу до підозрюваного, останній, не маючи міцних соціальних зв`язків, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може переховуватися від досудового розслідування або суду та вчинити інше правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність за цих умов застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу з метою запобігти цим ризикам, однак вважає його занадто суворим.
На переконання апеляційного суду, наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Апеляційний суд, враховуючи в сукупності всі обставини справи, погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, апеляційна скарга захисника є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 30 грудня 2019 року включно, поклавши на нього обов`язки:
- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово;
- прибувати за кожним викликом слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатись з м. Павлограда Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно в залі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4