Справа № 717/539/19
ВИРОК
18.09.2019 року смт. Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в cкладі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає по АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, одруженого, приватного підприємця,
за ч.2 ст. 296 КК України,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 11 вересня 2018 року приблизно о 19 годині 20 хвилин в с. Іванівці Кельменецького району Чернівецької області діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, які виражалися в зневажливому ставленні обвинуваченого до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, зневазі до оточуючих, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, з особою, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, яка виразилась в нахабному поводженні, завдання безпричинно ударів потерпілому ОСОБА_6 та спричиненні останньому легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, порушив громадський порядок, порушивши спокій, тобто вчинив хуліганство.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин за таких обставин. Так 11 вересня 2018 року приблизно о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_3 разом із з особою, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, проїжджаючи по автодорозі на автомобілі марки BMW д.н.з. НОМЕР_1 поблизу кафе-бару «Соляріс», який розташований в с. Іванівці Кельменецького району Чернівецької області, висловили обурення на адресу мешканця м. Сокиряни, Чернівецької області ОСОБА_7 з приводу його перебування на близькій відстані від проїжджої частини та не зупиняючись проїхали далі від місця перебування ОСОБА_7 . В подальшому, особа, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, який сидів за кермом автомобіля, разом з ОСОБА_3 , який сидів на задньому пасажирському сидінні, діючи з хуліганських мотивів, зупинив автомобіль, розвернувся та попрямував в напрямку кафе-бару «Соляріс», до місця перебування ОСОБА_7 . Під`їхавши до нього, з вищевказаного автомобіля вибіг водій - особа, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, підбіг до ОСОБА_7 , який продовжував розмовляти по телефону, висловлюючи на його адресу нецензурну лайку, безпричинно наніс йому один удар правою рукою та одразу один удар лівою рукою в область голови від чого ОСОБА_7 впав на землю. Одночасно, з заднього правого боку автомобіля вийшов обвинувачений ОСОБА_3 , підбіг до потерпілого ОСОБА_6 , який стояв на відстані 5-7 м. від ОСОБА_7 та робив зауваження особі, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, з приводу побиття ОСОБА_7 та без будь-яких причин наніс один удар правою рукою в область обличчя ОСОБА_6 від чого останній присів навколішки. Після цього ОСОБА_3 наніс йому ще один удар правою рукою у верхню ліву частину голови. В подальшому ОСОБА_6 , з метою викликати працівників поліції та звернутись за медичною допомогою пішов в напрямку входу до кафе-бару «Соляріс», однак його наздогнала з особою, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, зловив за сорочку та почав тягнути за неї назад, внаслідок чого вона розірвалась, при цьому штовхнув його, від чого ОСОБА_6 впав назад та відчув різкий біль в правому ліктьовому суглобі. В той час, коли ОСОБА_6 перебував на землі, до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_3 та наніс йому один удар в грудну клітину. Одночасно особа, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, наніс удар своєю лівою ногою в праву гомілку потерпілому ОСОБА_6 . Останній намагався сфотографувати їх машину на камеру телефону, а особа, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, наздоганяв потерпілого та завдавав йому ударів. Потім особа, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження та обвинувачений ОСОБА_3 покинули міце пригоди.
Своїми умисними та незаконними діями обвинувачений ОСОБА_3 з та особа, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, спричинили потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді рани нижньої губи зліва починаючи від кайми слизової та йде по слизовій до низу, синці нижньої губи зліва, волосистої частини голови в тім`яно-потиличній ділянці зліва, по передньо - боковій поверхні грудної клітини справа в проекції 5-7 ребер, які виникли від дії тупих предметів, або ударів об такі, та згідно висновку експерта №153 від 21.09.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні хуліганства, ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому не визнав повністю та дав суду показання про те, що 11.09.2018 року приблизно о 19 -20 годині їхав з Чернівців автомобілем БМВ з своєю сестрою та її нареченим ОСОБА_8 , який був за кермом. В селі Іванівці біля бару «Соляріс» на дорозі бігав чоловік та розмахував руками. ОСОБА_9 розвернув автомобіль і під`їхав до цього чоловіка. ОСОБА_10 хотів його вдарити через вікно. Потім поки він вийшов з автомобіля, то побачив, що ОСОБА_10 лежить на землі. До нього підійшов ОСОБА_11 . Потерпілий ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_9 , схопив його і вони пішли в сторону аптеки. Він пішов до них, щоб їх розборонити він не завдавав ударів потерпілому ОСОБА_6 . Останній сам розірвав сорочку та потім демонстрував її в такому вигляді поліцейським.
Потерпілий ОСОБА_6 дав суду показання про те, що 11.09.2018 року приблизно о 19-20 годині він з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 зупинилися в селі Іванівці Кельменецького району Чернівецької області випити кави. Тут вони зустрілися з його знайомим - ОСОБА_13 та прокурором Кельменецького району ОСОБА_14 , з яким він також знайомий, так як раніше працював в органах прокуратури. Вони зробили замовлення і він вийшов з бару так як йому хтось зателефонував. З бару також вийшов ОСОБА_10 , який також розмовляв по телефону і стояв біля проїзної частини дороги. Повз нього проїхав автомобіль БМВ, з вікна якого до ОСОБА_10 хтось емоційно сварився. Автомобіль проїхав приблизно 70-100 метрів, а потім розвернувся та під`їхав до ОСОБА_10 . З даного автомобіля з боку сидіння водія вибіг чоловік в чорній куртці, а також з автомобіля вибіг обвинувачений ОСОБА_3 . Чоловік в чорній куртці наніс ОСОБА_10 удар в обличчя і останній впав. Він почав рухатись в бік ОСОБА_10 , щоб з`ясувати що сталося, та робив зауваження особі, яка била ОСОБА_7 , а обвинувачений ОСОБА_3 рухався в його бік. ОСОБА_3 наніс йому удар в обличчя, від чого він відчув біль в губі і верхній щелепі. Він присів і ОСОБА_3 завдав йому удару правою рукою йому в ліву сторону голови. В руці в нього був телефон, а в іншій піджак. Він почав бігти до бару, щоб повідомити поліцію і покликати на допомогу. В цей час його хтось сильно потяг за сорочку, від чого він впав і розбив лікоть. Коли він був на землі чоловік в чорній куртці вдарив його. Потім ОСОБА_3 вдарив його в грудну клітину. Він намагався сфотографувати їх машину на камеру телефону, а ОСОБА_3 та інша особа наздоганяли його та завдавали йому ударів. Потім вони сіли в автомобіль і поїхали. Просить розглядати праву в його відсутності і покарання просить призначити обвинуваченому на розсуд суду.
З показань свідка ОСОБА_10 вбачається, що приблизно 12-13 вересня 2018 року, точно він не пам`ятає приблизно о 19-20 годині він, потерпілий ОСОБА_6 та ОСОБА_11 зупинилися в селі Іванівці Кельменецького району Чернівецької області в кафе, щоб випити кави. Тут вони зустрілися також із своїми знайомими ОСОБА_13 та ОСОБА_15 . Він вийшов з кафе і розмовляв по телефону на відстані1,5-2 метри від проїзної частини. По дорозі їхав автомобіль БМВ темного кольору. Потім машина розвернулася, під`їхала до нього, з автомобіля вийшов водій, підійшов до нього і вдарив його рукою в праву щоку, від чого він відчув фізичний біль. Коли він отямився, то бачив, що потерпілого ОСОБА_16 били двоє чоловіків, хто то був він точно не може сказати, так як перебував в шоковому стані.
Свідок ОСОБА_11 дав суду показання про те, що 11 вересня 2018 року, о 19-20 годині він, потерпілий ОСОБА_6 та ОСОБА_10 зупинилися в селі Іванівці Кельменецького району Чернівецької області в кафе біля автовокзалу, щоб випити кави. Він вийшов з кафе і розмовляв по телефону. ОСОБА_6 та ОСОБА_10 також були на вулиці та розмовляли по телефонах. В сторону м. Сокиряни по дорозі проїхав автомобіль. ОСОБА_10 стояв біля проїзної частини. Через декілька секунд автомобіль повернувся. Автомобіль зупинився біля ОСОБА_10 , з автомобіля вийшов водій, підійшов до ОСОБА_10 і вдарив його рукою в праву щоку, від чого той впав на землю. Потім чоловік, який вдарив ОСОБА_10 пішов до потерпілого ОСОБА_6 , який запитав що вони роблять відносно ОСОБА_10 . З автомобіля також вийшов обвинувачений ОСОБА_3 та пішов в бік ОСОБА_6 . Потім вони обидва завдавали ударів ОСОБА_6 та розірвали йому сорочку, на що останній підняв камінь з землі та погрожував їм щоб вони до нього не підходили. Також ОСОБА_6 намагався сфотографувати автомобіль. ОСОБА_3 завдав ОСОБА_6 не менше двох ударів руками. ОСОБА_6 захищався та намагався сфотографувати номер їхнього авто.
Свідок ОСОБА_13 дав суду показання, що минулого року він зустрівся з потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в селі Іванівці Кельменецького району Чернівецької області в кафе біля автовокзалу. Коли він вийшов з кафе, то побачив, що в потерпілого ОСОБА_6 розірвана куртка. Тут він також побачив обвинуваченого ОСОБА_3 , якого він знав раніше, та зупиняв його, щоб той не йшов за ОСОБА_6 , у якого на обличчі була кров. Потерпілий ОСОБА_6 хотів сфотографувати автомобіль, а також взяв з землі камінь, та обороняючись, говорив, щоб вони не підходили.
З висновку експерта №153 від 21.09.2018 року вбачається, що у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді рани нижньої губи зліва починаючи від кайми слизової та йде по слизовій до низу, синці нижньої губи зліва, волосистої частини голови в тім`яно-потиличній ділянці зліва, по передньо - боковій поверхні грудної клітини справа в проекції 5-7 ребер. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, або ударів об такі. По часу свого виникнення відповідають на 11.09.2018 року, тобто їх виникнення можливе при обставинах та час вказаних потерпілим та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 19.09.2018 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_16 з участю понятих та статиста показав та вказав яким чином і куди 11.09.2018 року завдавали йому ударів обвинувачений ОСОБА_3 та особа стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження .
З відеозапису з камер відеоспостереження кафе бару «Соляріс» від 11.09.2018 року вбачається, що в період з 19 години 18 хвилин по 19 годину 21 хвилину потерпілий ОСОБА_6 знаходився біля кафе бару «Соляріс» і на ньому пошкоджений одяг. При цьому він оборонявся від ударів особи в чорній куртці. Також в напрямку ОСОБА_6 наближався обвинувачений ОСОБА_3 , який був одягнений в сірий спортивний костюм. Потерпілий ОСОБА_6 тримав в руках увімкнений телефон та до нього наближався чоловік в чорній куртці. Після чого ОСОБА_6 схопив на землі камінь та пішов за даним чоловіком. Слідом за ОСОБА_17 пішли двоє осіб, а обвинувачений ОСОБА_3 жестикулював до потерпілого рукою.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 296 КК України, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Суд вважає неправдивими показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не вчиняв хуліганства та не завдавав безпричинно ударів потерпілому ОСОБА_6 , так як такі показання обвинуваченого спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 протоколом проведення слідчого експерименту від 19.09.2018 року, висновком експерта №153 від 21.09.2018 року та відеозаписом з камер відеоспостереження кафе бару «Соляріс» від 11.09.2018 року, які узгоджуються між собою.
Вказані докази узгоджуються між собою і вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив хуліганство групою осіб, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, які виражалися в зневажливому ставленні обвинуваченого до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, зневазі до оточуючих, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилась в нахабному поводженні, завдання безпричинно ударів потерпілому, спричиненні потерпілому ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я
Зважаючи на такі докази суд відхиляє доводи обвинуваченого та його захисника про те, що в матеріалах справи відсутні докази, а стороною обвинувачення не доведено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 наявний склад злочину, передбачений ч.2 ст.296 КК України.
Суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_5 з приводу упередженості та необ`єктивності досудового розслідування через те, що потерпілий та свідки перебувають в дружніх стосунках, оскільки суд не досліджував, а сторона захисту не подавала докази, які б підтверджували недостовірність показань свідків в порядку ст.96 КПК України.
Суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_5 з приводу того, що в протоколі слідчого експерименту з участю потерпілого та в обвинувальному акті є розбіжності з приводу завдання обвинуваченим ОСОБА_19 ударів потерпілому ногами, так як дані обставини не впливають на кваліфікацію злочину.
Викладене узгоджується із п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», в якому вказано, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Крім того, відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, тому суд вважає, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.296 КК України, порушивши недоторканість, безпеку та здоров`я потерпілого з метою показати свою зверхність та самоутвердитись.
Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», при призначенні покарання за хуліганство суди зобов`язані в кожному конкретному випадку і стосовно кожного підсудного неухильно додержувати вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи його законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації. Суди мають призначати, як правило, суворі міри покарання особам, які вчинили хуліганство із заподіянням потерпілим значної фізичної або матеріальної шкоди. Разом з тим доцільно застосовувати міри покарання, не пов`язані з позбавленням волі, а за наявності підстав, зазначених у ст. 69 КК України, - і більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, щодо осіб, які вчинили менш небезпечні діяння та можуть бути виправлені без ізоляції від суспільства.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, обставини, що пом`якшують покарання відсутні.
На підставі викладеного вище суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити за злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України покарання у виді обмеження волі.
Суд вважає, що дане покарання обвинуваченому з врахування вказаних вище обставин, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто таке покарання відповідатиме цілям, які передбачені ч.2 ст.50 та ч.2 ст.65 КК України.
З урахуванням всіх вказаних вище обставин справи, а саме: позитивної характеристики обвинуваченого за місцем проживання, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому вважає, що його слід звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Суд вважає, що речові докази по справі диск з відеозаписом з камер відеоспостереження кафе бару «Соляріс» від 11.09.2018 року слід зберігати при справі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного року) 6 (шести) місяців обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Речові докази по справі: диск з відеозаписом з камер відеоспостереження кафе бару «Соляріс» від 11.09.2018 року зберігати при справі.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд Чернівецької області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя