Справа №: 398/4463/14-к
провадження №: 1-кп/398/7/19
ВИРОК
Іменем України

"19" липня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000257 від 08 травня 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України з вищою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2018 року за ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна яке є його власністю, 09 жовтня 2018 року звільненого від призначеного судом покарання у зв`язку із повним відбуттям покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин:

1 епізод. При невстановлених обставинах ОСОБА_5 без передбаченого законом дозволу придбав у невстановленої особи пістолет № НОМЕР_1 моделі «Вій», який відповідно до інформації Управління Міністерства внутрішніх справ України згідно дозволу №3562 від 22.09.2005 року належить ОСОБА_7 . 07 травня 2014 року о 22 годині 30 хвилин на автодорозі сполученням Знам`янка Луганськ Ізварине на Дніпропетровському шосе в місті Олександрії Кіровоградської області на блокпості був зупинений автомобіль «Ауді А-8», седан, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_8 , під керуванням ОСОБА_5 . Під час огляду місця події 07 травня 2014 року о 22 годині 40 хвилин у ОСОБА_5 вилучено пістолет № НОМЕР_1 моделі «Вій», який обвинувачений носив при собі без передбаченого законом дозволу. Згідно з висновком судово-балістичної експертизи №116 від 08 травня 2014 року, вилучений під час огляду місця події 07 травня 2014 року пістолет № НОМЕР_1 моделі «Вій» є короткоствольною вогнепальною зброєю гладкоствольним самозарядним пістолетом, який призначений для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами.

2 епізод. ОСОБА_5 при невстановлених обставинах, з метою використання та прагнення отримати певні права, підробив посвідчення, схоже за зовнішніми ознаками на посвідчення прокуратури України. При цьому, для видання його за дійсне, у підробленому посвідченні обвинувачений вказав номер НОМЕР_3 , військове звання майор, своє прізвище, ім`я, по батькові, які відповідають його паспортним даним, а також посаду працівника прокуратури інспектор цивільного контролю, відбиток печатки та підпис посадової особи, та за допомогою спеціальної техніки змонтував фотокартку із своїм зображенням у форменому одязі.

3 епізод. 07 травня 2014 року о 22 годині 30 хвилин на автодорозі сполученням Знам`янка Луганськ Ізварине на Дніпропетровському шосе в місті Олександрії Кіровоградської області на блокпості був зупинений автомобіль «Ауді А-8», седан, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_8 , під керуванням ОСОБА_5 . З метою отримання певних прав щодо подальшого безперешкодного пересування через блокпост, ОСОБА_5 використав завідомо підроблений документ посвідчення прокуратури України, яке згідно з висновком експерта №154 від 12 червня 2014 року не відповідає аналогічним бланкам, які знаходяться в офіційному обігу на території України, видаючи його за справжнє, шляхом пред`явлення представнику Громадської організації «Народна самооборона» ОСОБА_9 та інспектору з адміністративної практики Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області ОСОБА_10 .

4 епізод. 07 травня 2014 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , носячи при собі шляхом транспортування пістолет № НОМЕР_1 моделі «Вій», який є короткоствольною вогнепальною зброєю, вчиняв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України. Перебуваючи на блокпості, розташованому на автодорозі сполученням Знам`янка Луганськ Ізварине на Дніпропетровському шосе в місті Олександрії Кіровоградської області, з метою уникнення викриття вчинення ним суспільно-небезпечного діяння та введення в оману представника Громадської організації «Народна самооборона» ОСОБА_9 та інспектора з адміністративної практики Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області ОСОБА_10 щодо свого дійсного статусу, самовільно присвоїв звання службової особи та пред`явив підроблений документ службове посвідчення працівника правоохоронного органу посвідчення прокуратури України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі та зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому. На підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати показання.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, доказів на підтвердження розміру процесуальних витрат та відомостей, які мають значення для вирішення долі речових доказів. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, докази на підтвердження розміру процесуальних витрат та відомостей, які мають значення для вирішення долі речових доказів, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена і його дії слід кваліфікувати:

- за 1 епізодом за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками придбання, носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу;

- за 2 епізодом за ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками підроблення посвідчення, яке видається установою, що має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем;

- за 3 епізодом за ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа;

- за 4 епізодом за ч. 1 ст. 353 КК України за ознаками самовільного присвоєння звання службової особи, поєднаного із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вчинені обвинуваченим злочини відповідно до ст. 12 КК України належать до злочинів невеликої тяжкості (ч. 1 ст. 353, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України) та тяжкого злочину (ч. 1 ст. 263 КК України).

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого встановлено, що він не одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання скарг та заяв відносно нього не надходило, офіційно не працює. На обліку в лікаря нарколога не перебуває. До часу вчинення інкримінованих злочинів до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки саме таке покарання на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.

Судом береться до уваги та обставина, що вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна яке є його власністю. Крім того, зараховано ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за період з 16 лютого 2015 року по 10 січня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VII) та у зв`язку з повним відбуттям покарання, звільнено ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років і дев`ять місяців. Зазначений вирок набрав законної сили 09 листопада 2018 року (а. с. 164 184).

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 ч., 1 ст. 353 КК України, спочатку призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, після чого на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Потім на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2018 року, призначити обвинуваченому остаточне покарання.

При цьому, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 в строк покарання за цим вироком необхідно зарахувати покарання, відбуте повністю за попереднім вироком вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2018 року, за правилами, передбаченими статтею 72 КК України, у виді позбавлення волі строком на п`ять років і дев`ять місяців.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 травня 2014 року до ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 07 травня 2014 року, після чого він 12 травня 2014 року був звільнений з-під варти під заставу в сумі 24 360,00 грн., яка була внесена заставодавцем ОСОБА_11 .

Відповідно до висновків, викладених у п. 104 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року (справа №663/537/17, провадження №13-31кс18), якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

За таких обставин, оскільки ОСОБА_5 вчинив злочини до 23 грудня 2015 року (до 07 травня 2014 року та безпосередньо 07 травня 2014 року), то обвинуваченому необхідно зарахувати у строк покарання час попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 21.11.2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців обмеження волі;

- ч. 1 ст. 353 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2018 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років і дев`ять місяців з конфіскацією усього майна яке є його власністю.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 21.11.2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання час попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 07 травня 2014 року по 12 травня 2014 року включно.

Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання за цим вироком повністю відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2018 року у виді позбавлення волі строком на п`ять років і дев`ять місяців.

У зв`язку з повним відбуттям покарання, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народження від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років і дев`ять місяців.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_5 у виді застави скасувати.

Заставу, внесену за ОСОБА_5 в розмірі 24 360,00 грн., повернути заставодавцю ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави суму процесуальних витрат у кримінальному провадженні №0000257 від 08 травня 2014 року за проведення експертизи в розмірі 1 179 (сімсот вісімдесят п`ять) грн. 36 коп.

Речові докази: пістолет № НОМЕР_1 моделі «Вій», калібру 9 мм Р.А., протирку каналів стволів, первинні упаковки, які поміщені до спеціального пакету експертної служби №0214976, матерчату кобуру, чорного кольору з металевою скобою, на кобурі є етикетка з написом зеленого кольору «Aline», дві радіостанції «MOTOROLA Talkabout fr 60», синього кольору з рожевою кнопкою, розкладний ніж, вироблений з металу сірого кольору, на лезі наявний напис «STRIDER KNIVES», які поміщені до спеціального пакету експертної служби №02996054 та здані на зберігання до кімнати для зберігання речових доказів Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області (квитанції №0044 від 13 травня 2014 року та №1517 від 21 травня 2014 року), бланк службового посвідчення №ДУ0091 працівника прокуратури України на ім`я ОСОБА_5 , обкладенку на посвідчення Прокуратура України, молитва ангелу хранителю та первинне упакування, які поміщені до спеціального пакету експертної служби №1488220, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000257 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1