Справа № 367/5035/19 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2708/19 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 липня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпеня, Київської області, громадянина України, українця, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання у Ірпінському виправному центрі (№132) за вироком Ірпінського районного суду Київської області від 30 квітня 2014 року,
До Ірпінського міського суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, призначеного йому вироком Ірпінського районного суду Київської області від 30 квітня 2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15 липня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений не відбув 2/3 частини строку покарання, та не довів виправлення своєю поведінкою та ставленням до праці, а саме те, що засуджений ОСОБА_7 характеризується негативно, допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що мав 1 стягнення, яке погашено, працевлаштований в «Київ-Арго», заохочень не має.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 липня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого та звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 30.04.2014 на не відбутий строк покарання.
Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції клопотання ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання розглянуто формально, без дослідження матеріалів особової справи та належного з`ясування даних про особу засудженого. Вказує, що засуджений ОСОБА_7 станом на 15.07.2019 відбув більш ніж 2/3 покарання призначеного за вироком суду, крім того, на час розгляду клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення, стягнення накладене на засудженого ОСОБА_7 було погашено, а тому засуджений визнається таким, що не має стягнень, у зв`язку з чим, як вважає захисник вказана обставина за наявності інших даних про позитивні зміни в особистості засудженого не можуть бути перешкодою для умовно-дострокового звільнення. Вказує, що згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Києва від 30.03.2018 року засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, а тому судом було задоволено клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, рам з тим судом першої інстанції зазначені обставини при винесені оскаржуваної ухвали враховані не були.
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити її, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим передбаченого частиною третьою цієї статті відповідної частини строку покарання, при цьому якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 вироком Ірпінського районного суду Київської області від 30 квітня 2014 року визнаний винним за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.03.2016 засудженому ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 30.04.2014 по 09.07.2014.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.03.2018 замінено засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання 03 роки 10 місяців 22 дні на обмеження волі.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 травня 2018 року зараховано засудженому ОСОБА_7 в строк відбуття покарання час слідування під вартою до виправного центру з 30.03.2018 року по 17.04.2018 року, із співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
25 червня 2019 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Суд першої інстанції при розгляді клопотання засудженого, всупереч твердженням захисника, ретельно та належним чином перевірив доводи клопотання ОСОБА_7 щодо наявності підстав, передбачених ст. 81 КК України для його умовно-дострокового звільнення. Так, судом першої інстанції під час судового розгляду було досліджено матеріали справи, заслухана думка прокурора та представника Державної установи «Ірпінський виправний центр (132)», які заперечували проти задоволення клопотання засудженого та прийнято обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення. При цьому, було враховано, що засуджений станом на час розгляду справи не відбув необхідний для умовно-дострокового звільнення строк покарання, передбачений ч.3 ст.81 КК України, характеризується негативно, допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що мав одне стягнення, яке погашено, працевлаштований в «Київ-Арго», заохочень немає, що не може свідчити про те, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_7 довів виправлення.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що засуджений ОСОБА_7 станом на 15.07.2019 відбув більш ніж 2/3 покарання призначеного за вироком суду, що є підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими ст. 81 КК України.
Згідно із пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватися, виходячи з покарання, встановленого рішенням суду.
Отже, право засудженого ОСОБА_7 на умовно-дострокове звільнення виникає у нього після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання у виді обмеження волі, з урахуванням засудження його за умисний тяжкий злочин.
Таким чином, всупереч доводам захисника засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, не відбувши двох третин строку покарання у виді обмеження волі, з чим погоджується і колегія суддів.
Що стосується доводів захисника, про неналежне врахування судом першої інстанції даних про особу засудженого ОСОБА_7 , то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки суд першої інстанції належним чином врахував всі дані, в тому числі і ті на які посилається захисник в своїй апеляційній скарзі та обґрунтовано прийняв рішення відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала відносно ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст. ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 липня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, - залишити без змін.
Судді:
_______________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4