Справа № 308/6665/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши старшого слідчого СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001808 від « 11 » червня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, погоджене прокурором про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням

В клопотанні вказано, що як встановлено досудовим розслідуванням, 10.06.2019 о 17.56 годин до Ужгородського ВП ГУНП надійшло повідомлення по спец лінії «102» від невідомої особи про те, що 10.06.2019 близько о 17.56 годин за адресою м. Ужгород, вул. Заньковецької, 47, поряд із перехрестям доріг, водії легкових автомобілів марок Субару Аутбек, д.н.з. НОМЕР_1 та ЗАЗ Славута, д.н.з. НОМЕР_2 , порушивши ПДР України, не впорались з керуванням та внаслідок чого відбулось зіткнення між вказаними автомобілями. В результаті даної ДТП водії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до лікарні.

Слідчий зазначає, що 10.06.2019 року протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 64, від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вилучено автомобіль марки «Субару Аутбек», д.н.з. НОМЕР_1 , який опечатано та поміщено, на спеціальний майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «А».

За даним фактом слідчим відділом Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за №0001808, -11червня 2019 року о 15.41 годин згідно Витягу.

Слідчий вказує на те, що 12.06.2019 враховуючи, що вищевказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть бути предметом, а саме засобами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, на даний час органом досудового розслідування при встановленні всіх обставин справи не проведено жодної із необхідних судових експертиз, не проведено слідчі експерименти з метою відтворення обстановки самої події, у зв`язку з чим даний ТЗ марки «Субару Аутбек», д.н.з. НОМЕР_1 , який опечатано та поміщено, на спеціальний майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «А,відповідно до ст. 98 КПК України визнано - речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

В клопотанні вказано, що враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 167 КПК України вищевказаний транспортний засіб марки «СубаруАутбек», д.н.з. НОМЕР_1 ,який вилучений під час проведення огляду місця події, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, а тому є тимчасово вилученим арештованим майном.

Згідно ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження та одним з них являється - арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна, зокрема, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Окрім того, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Разом з тим в разі якщо негайно не арештувати зазначені автомобілі, власник, користувач - добросовісний набувач, може приховати, змінити або знищити дане майно з метою перешкоджанню проведення подальшого досудового розслідування.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, яким в даному випадку є ТЗ, як вказано в клопотанні, і є автомобіль марки «СубаруАутбек», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, даний автомобіль марки «Субару Аутбек», д.н.з. НОМЕР_1 є предметом вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, що потребує доказування шляхом проведення досудового розслідування та судових експертиз із залученням спеціалістів які володіють відповідними навиками, керуючись ст.ст.40, 131-132, 167, 170-171 КПК України, слідчий просить: накласти арешт на тимчасово вилучений автомобіль марки «Субару Аутбек», д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на штраф майданчику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а»,та свідоцтво про реєстрацію даного ТЗ, яке зберігається при матеріалах кримінального провадження,шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Розгляд клопотання про арешт майна просить провести без виклику у судове засідання власника майна, його захисника, представника.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що слідчим не наведено відповідних доводів, що давали б можливість об`єктивно припускати, що є наявна реальна загроза реалізації вказаного нерухомого майна третім особам, що унеможливить забезпечення арешту майна, а тому слідчий суддя вирішив розгляд клопотання провести із викликом осіб, у володінні яких перебувають вищезазначене майно у відкритому судовому засіданні.

Слідчий в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином подав рапорт в якому просив проводити розгляд за його відсутності.

Власники майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Однак їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотанні слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна .

Так, до матеріалів справ додано постанову від 11.06.2019 року про визнання автомобіля марки «ЗАЗ Славута», д.н.з. України НОМЕР_2 , речовим доказом, який опечатано та поміщено, на спеціальний майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «А».

Окрім того, матеріали клопотання містять копію заяви власника автомобіля ОСОБА_5 марки «Субару Аутбек», д.н.з. НОМЕР_1 , в якій він надає, дозвіл на поміщення належного йому автомобіля автомобіль марки «Субару Аутбек», д.н.з. НОМЕР_1 , на спеціальний майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «А», для проведення експертного дослідження.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що виявлені та вилучені речі, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Прохання слідчого визначити місце зберігання арештованих речей задоволенню не підлягає, оскільки вказане питання не належить до компетенції слідчого судді.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001808 від « 11 » червня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, погоджене прокурором про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений автомобіль марки «СубаруАутбек», д.н.з. НОМЕР_1 ,який зберігається на штраф майданчику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а»,та свідоцтво про реєстрацію даного ТЗ, яке зберігається при матеріалах кримінального провадження,шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1