провадження №1-кп/ 359/534/2019
справа №359/8712/19
УХВАЛА
іменем України

07 листопада 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши з технічною відеофіксацією у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Борисполя обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000678 від 17.04.2019р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Бориспільського міськрайонного суду надійшов зазначений обвинувальний акт, після чого було призначене підготовче судове засідання.

Прокурор ОСОБА_2 вважає, що маються всі підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду. Потерпілий підтримав позицію прокурора.

Адвокат ОСОБА_3 та його підзахисний Лісовський вважають, що обвинувальний акт підлягає поверненню, постільки він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши, проаналізувавши та оцінивши дані, викладені в обвинувальному акті, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

У порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурора вважає встановленими, суперечить формулюванню обвинувачення, обвинувальний акт неконкретизований та не містить точного формулювання, зокрема об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 10.04.2019 близько 22:00 год., таємно, із корисливих мотивів, шляхом відкриття невстановленим предметом металевих дверей до підсобного приміщення, розташованого між 5 та 6 поверхом під`їзду №10 будинку АДРЕСА_1 , проник всередину, звідки викрав металошукач «Garrett ALL Terrain max 8.5X11 international», вартістю 18612,96 грн. та велосипед марки «SPEZIALIZED NENBLU/GRPH», вартістю 13692, 90 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 32305,86 грн.

В той же час, у викладені фактичних обставин кримінального правопорушення зазначається, що ОСОБА_7 викрав перечислене вище майно в період з 20 години 10.04.2019 по 08 годину 11.04.2019, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи між 5 та 6 поверхом під`їзду №10 будинку АДРЕСА_1 .

Таким чином обставини вчинення крадіжки, викладені у обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення та викладені фактичних обставин кримінального правопорушення відрізняються, що є недопустимим.

У обвинувальному акті при правовій кваліфікації, у діях ОСОБА_5 зазначено кваліфікуючу ознаку повторність, але формулювання обвинувачення не конкретизовано, постільки не зазначено, в чому проявляється повторність, чому вона значиться у обвинувальному акті, звідки виникла ця ознака та яка її правова природа.

Суд вважає, що правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й точне формулювання, зокрема об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак.

Крім цього, у обвинувальному акті не повністю викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, а також відсутній такий важливий елемент, як формулювання обвинувачення. Замість цього обвинувальний акт дублює повідомлення про підозру, що є недопустимим. В обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також частина тих фактичних обставин правопорушення, у вчиненні якого підозрювалася особа, і правова кваліфікація. За таким «обвинувальним актом» особа має статус не обвинуваченого, а підозрюваного, оскільки відповідно до положень ст.277 КПК України це становить зміст повідомлення про підозру. Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісний і повний її захист і, як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку.

На підставі зазначеного суд вважає, що при складанні і затвердженні обвинувального акта, допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що унеможливлює призначення судового розгляду, а тому обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000678 підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження №0000678 від 17.04.2019р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, з додатками повернути прокурору Бориспільської місцевої прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1