Справа №212/1941/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 04 січня 2019 року з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянку України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючу, не заміжню, раніше судиму: 11.12.2012 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 2 роки; на підставі ухвали Жовтневого районного суду від 25.04.2014 іспитовий строк скасовано та направлено для відбуття покарання, звільнена умовно-достроково 18.05.2016 року на не відбутий термін 25 днів, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

У скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 , повторно, 01.01.2019 близько 01.45 години, перебуваючи в гостях у батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де побачила мобільний телефон «NOMI NOTE X І 6030», корпусі чорного кольору та колонку «JBL» в корпусі червоного кольору, які належать ОСОБА_5 , в цей час у неї виник злочинний намір направлений на таємне викрадення вищевказаного майна та обернення його на свою користь.

Того ж дня близько 02.00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в кухні будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливого мотиву, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_5 , переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала з поверхні холодильнику, який розташований на кухні, вказаного будинку, мобільний телефон «NOMI NOTE XІ 6030», ІМЕІ НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, вартістю 2391,40 гривень, з сім картою «Київстар» абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 39,37 гривень, флеш картою на 8 Гб, вартістю 116,74 гривень, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 762 від 25.02.2019 та колонку «JBL», в корпусі червоного кольору, вартістю 218,08 гривень згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 762 від 25.02.2019 та з гаманця, який перебував у жіночій сумці в гостинній кімнаті - грошові кошти в сумі 800 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном зникла, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 таємно викрала майно, яке належить ОСОБА_5 , вартістю 2765,59 гривень, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 , майнову шкоду на загальну суму 2765,59 гривень

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 суду пояснила, що при зазначених в обвинувальному акті обставинах викрала майно та гроші у потерпілої ОСОБА_5 . Винною себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаялася, просила суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачена викрала у неї вказане у обвинувальному акті майно та гроші. Просила суворо не карати обвинувачену ОСОБА_3 , призначити найбільш можливе м`яке покарання.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 звернулася до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки вона повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та вважає зібрані в справі докази її вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази її провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, потерпілої, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 в повній мірі викрита у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, обвинувачена на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувала та не перебуває, раніше судима за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, не працює, за місцем мешкання характеризується позитивно, не заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.
При обранні обвинуваченій виду та міри покарання судом враховуються матеріали, що її характеризують, висновок органу пробації, відношення до вчиненого, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі, проте на мінімальний строк, застосувавши при цьому положення ст. ст. 75, 76 КК України та звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України.
Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили обвинуваченій ОСОБА_3 - залишити без змін.

Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді одного року позбавлення волі з випробуванням на один рік, якщо вона протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Речові докази: сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , яка зберігається у камері схову Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути у розпорядження власника за належністю, потерпілій ОСОБА_5 ; СD-R диск з інформацією з ПрАТ «Київстар» по мобільному терміналу«NOMI NOTE XІ 6030», ІМЕІ НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 та сім карті з абонентським номером НОМЕР_3 , який знаходиться у матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1