Справа № 1-кс/331/4174/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника Запорізького СІЗО № 10 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України на незаконне тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням в порядку в порядку ст. 206 КПК України на незаконне тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».

В обґрунтування скарги зазначено, що Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1б.07.2019 року у справі № 334/5670/18, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, працюючого слюсарем ПАТ «Мотор Січ», не одруженого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у вигляді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі. Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили.

У відповідності до положень ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставления такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

- існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

- неперевищення граничного строку тримання під вартою;

- відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

На теперішній час ОСОБА_5 перебуває під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі протягом строку, який перевищує 60 діб або два місяці від постановлення обвинувального вироку відносно нього.

П. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» визначено, що «...З метою забезпечення прав засудженого суду апеляційної інстанції в разі неможливості завершення провадження в апеляційному порядку до спливу двомісячного строку з дня ухвалення вироку судом першої інстанції необхідно незалежно від наявності відповідних клопотань сторін кримінального провадження розглянути питання доцільності та обґрунтованості тримання під вартою».

Ухвалою Верховного суду у справі № 334/5670/18 від 05.09.2019 року, кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2019 року направлено до Дніпровського апеляційного суду.

До теперішнього часу, Дніпровським апеляційним судом питання щодо доцільності та обґрунтованості тримання під вартою ОСОБА_5 не розглянуто.

Таким чином, двомісячний строк для розгляду апеляційним судом питання про доцільність та обґрунтованість тримання під вартою ОСОБА_5 сплив 14.09.2019 року, що свідчить про незаконне перебування останнього під вартою з 14.09.2019 року до теперішнього часу.

На підставі вищевикладеного просить суд постановити ухвалу, якою зобов`язати Державну установу «Запорізький слідчий ізолятор», під вартою якої тримається ОСОБА_5 , негайно доставити останнього до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 .

Представник ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» - ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що адміністрацією ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» суворо дотримується порядок тримання осіб під вартою та в даному випадку ОСОБА_5 утримується під вартою на підставі вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2019 року, який на даний момент не набрав законної сили, і згідно якого міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Слідчий суддя, вивчивши доводи скарги, прийнявши до уваги пояснення захисника, засудженого, представника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», перевіривши матеріали провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Згідно з ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України, незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставлені особи до суду.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 тримається під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», яка знаходиться в межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Разом з тим, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді 12 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 13.05.2018 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_5 період знаходження в місцях попереднього ув`язнення з часу затримання з 13.05.2018 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

Вирок суду законної сили не набрав, оскільки засудженим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_6 були подані апеляційні скарги на вирок суду.

У зв`язку з тим, що Запорізьким апеляційним судом неможливо було утворити склад суду для апеляційного розгляду, було подане подання щодо вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвалою Верховного суду у справі № 334/5670/18 від 05.09.2019 року, кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2019 року направлено до Дніпровського апеляційного суду.

На теперішній час Дніпровським апеляційним судом апеляційні скарги засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2019 року не розглянуті.

Згідно положення ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку тримання під вартою суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно положення ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Окрім цього, згідно ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий ізолятор Державної кримінально-виконавчої служби України є місцем попереднього ув`язнення.

Таким чином, під час винесення вироку, яким було завершено судовий розгляд, згідно правил ст. ст. 368, 374, 377 КПК України Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було вирішено питання, щодо заходів забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому слідчий суддя вважає, що на теперішній час відсутні підстави для звільнення ОСОБА_5 з-під варти з Запорізького СІЗО № 10.

В зв`язку з чим у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України на незаконне тримання під вартою слід відмовити.

Керуючись ст. 206, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України на незаконне тримання під вартою, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1