Справа № 347/774/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1245/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м. Львові апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2019 року про продовження строку тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою продовжено застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 01 грудня 2019 року включно, з утриманням його в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області (м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 70А);
до обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 01 грудня 2019 року включно, з утриманням його в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області (м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 70А).
Розмір застави, визначеної обвинуваченим ухвалою від 12.08.2019 залишено без змін.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 подали апеляційні скарги.
Захисник ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу суду щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_7 покликається на такі доводи: клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу є невмотивованим, необґрунтованим, ризики не підтверджені достатніми та належними доказами; рішення суду про застосування запобіжного заходу постановлене без урахувань положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та рішень ЄСПЛ; судом не взято уваги, що ОСОБА_8 , має міцні соціальні зв`язки, є одруженим, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, його дружина не працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, до затримання працював в правоохоронних органах охоронником взводу охорони об`єктів публічної безпеки Мукачівського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Закарпатській області, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Захисник ОСОБА_10 у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу суду щодо ОСОБА_9 скасувати та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_10 покликається на такі доводи: рішення суду про застосування запобіжного заходу є необґрунтованим, в основу якого покладено лише тяжкість інкримінованих ОСОБА_9 злочинів; визначений розмір застави є непосильним для ОСОБА_9 ; прокурором не наведено жодного факту для підтвердження наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ст.177 КПК України, а його твердження є лише припущеннями; обвинувачений ОСОБА_9 майже рік утримується під вартою, в нього різко погіршився стан здоров`я, він є особою старшого віку, дружина у нього є інвалідом з порушенням функцій опорно-рухового апарату, має постійне місце проживання, позитивно характеризується. Крім того, захисник звертає увагу, що в умовах . повної ізоляції ОСОБА_9 не отримує належної медичної допомоги.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_11 , який підтримав свою апеляційну скаргу та не заперечив проти апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 , думку прокурорапро законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи та дослідивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скаргизадоволенню не підлягають з таких підстав.
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 у справі № 3-208/2018(2402/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Зобов`язано Верховну Раду України привести нормативне регулювання, встановлене частиною другою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним і таким, що не може бути оскаржено.
Конституційний Суд України вважає, що неможливість своєчасного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює ефективну та оперативну (дієву) перевірку правомірності обмеження конституційного права особи на свободу на стадії судового розгляду. Неможливість оскарження особою чи її захисником в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку тримання під вартою створює умови, за яких помилкове рішення суду першої інстанції, чинне протягом тривалого часу, може призвести до тяжких невідворотних наслідків для зазначеної особи у вигляді безпідставного обмеження її конституційного права на свободу.
Надання особі права на апеляційний перегляд судового рішення про продовження строку тримання під вартою під час судового провадження є проявом гарантії виконання державою міжнародних зобов`язань зі створення умов із забезпечення кожному підозрюваному, обвинуваченому (підсудному) дієвого юридичного засобу захисту його конституційних прав і свобод відповідно до міжнародних стандартів, потрібною гарантією відновлення порушених прав, свобод і інтересів людини, додатковим механізмом усунення помилок, допущених судом першої інстанції під час розгляду кримінальних справ до ухвалення рішення по суті.
Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.
Пунктом 17 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень.
Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, до кожного учасника кримінального провадження застосовується належна правова процедура та гарантується право на перегляд судового рішення в порядку, передбаченому КПК України.
Як вбачається з матеріалів контрольного провадження № 347/774/19 в провадженні Богородчанського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 129, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_13 за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_14 за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2019 року продовжено, зокрема, застосування до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із заставою, визначеною ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2019 року.
Суд дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 строку тримання під вартою із визначенням застави, врахувавши при цьому, що існують достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується, що з моменту взяття ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинувачених може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та дійшов обґрунтованого висновку про існування таких обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Всі викладені захисниками обвинувачених апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні їм строку дії запобіжного заходу і їм надана належна оцінка.
Всупереч доводам апеляційних скарг захисників, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 дотримався вимог кримінального процесуального закону, розглянув питання доцільності продовження обвинуваченим тримання під вартою та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів, а тому доводи апеляційних скарг захисників про допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає неспроможними.
Судове рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційних скарг й підстав для скасування ухвали суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_15 та ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3