Провадження № 1-кс/537/2096/2019
Справа № 537/5117/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

Слідчий СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді з клопотанням, відповідно до вимог якого просить накласти арешт на речові докази, а саме: мобільний телефон блакитного кольору, марки «Redmi Note 7» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , об`ємом пам`яті 4/64 Гб., що належить ОСОБА_4 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та без позбавлення права користування.
В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0002016 від 28.10.2019, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 185 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 28.10.2019 невстановлена особа перебуваючи за адресою: м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, 41/44, таємно, шляхом вільного доступу заволоділа мобільним телефоном «Redmi Note 7» ІМЕІ: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 05.12.2019 в приміщенні службового кабінету № 9, за адресою: м. Кременчук, вул. Івана Приходька, 69-Б, знаходився гр. ОСОБА_5 , який добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Redmi Note 7», блакитного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , об`ємом пам`яті 4/64 Гб. 06.12.2019 даний телефон визнано речовим доказом про що винесено постанову. Враховуючи дані обставини та те, що вилучене майно може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою його збереження, слідчий звернулась з даним клопотанням до слідчого судді.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що його слід повернути прокурору виходячи з наступного.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
При цьому, слідчий в порушення вказаних вище вимог, передбачених ст. 170 КПК України у клопотанні не посилається на наявність будь-яких даних про те, що існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрата, знищення, перетворення, передача чи відчуження майна.
Окрім того, положеннями ч. 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Однак, згідно вимог ч. 2 ст. 64-2 КПК України, з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.
Як вбачається з клопотання та матеріалів поданих в його обґрунтування, у кримінальному провадженні № 0002016 від 28.10.2019 жодній особі не повідомлено про підозру, а відтак слідчим безпідставно (не уповноважена особа) порушено питання про арешт майна третьої особи.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
Керуючись ст.ст. 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 про накладення арешту повернути прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.
Копію ухвали надіслати слідчому СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 .
Встановити строк усунення недоліків - сімдесят дві години.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1