печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8058/19-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про відвід прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И В :
18.02.2019 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з заявою про відвід прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 .
В якості підстав для відводу прокурора ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_3 зазначив, що прокурор постійно здійснює тиск на ОСОБА_4 , шляхом направлення на її адресу листів, які складені з поршенням вимог КПК України, безпосередньо вимог ст. 137 КПК України.
В судове засідання учасники судового розгляду не з`явились.
Слідчий суддя, вивчивши заяву про відвід та долучені до неї матеріали, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор підлягає відводу визначений ч.ч. 1, 2, 3 ст. 77 КПК України,
У відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, визначено одну з підстав для застосування відводу прокурора - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
При цьому, вдаючись в аналіз вищезгаданої норми, безумовною підставою для відводу прокурора, слідчого є його особиста зацікавленість в ході здійснення досудового розслідування.
Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.
За наведених обставин, слідчий суддя враховуючи все вищевикладене приходить до висновку, що в ході судового розгляду не знайшла свого підтвердження упередженість прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та порушення останнім загальних засад кримінального провадження, а тому заява підлягає залишенню без задоволення.
Не вбачаючи підстав для відводу прокурора, керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про відвід прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1