Справа № 487/5788/19
Провадження № 1-кп/487/671/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цаленджиха Грузії, грузина, громадянина Грузії, з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

16.07.2009 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, 69 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим сирокм на 1рік звільненого 16.02.2010 року умовно-достроково, невідбутий строк 2 місяцяч 16 днів;

26.07.2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим стрком на 1рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4
зі сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7
інший учасник судового провадження зі сторони обвинувачення потерпіла ОСОБА_8 , відповідно до ст.ст. 134, 135 КПК України, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надала заяву, просила розглянути справу за її відсутності,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

24.06.2019 року приблизно о 12:00 годин ОСОБА_9 знаходячись на території ринку, який розташований неподалік будинку №15 по вул. Озерна в м. Миколаєві, побачив біля шостого прилавку ОСОБА_10 , у якої на плечі знаходився рюкзак сірого кольору, в якому знаходилися грошові кошти, після чого у ОСОБА_9 виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 підішов ззаду до потерпілої ОСОБА_8 та з внутрішньої кишені рюкзака таємно викрав грошові кошти в сумі 2200 грн., купюрами номіналом 200 грн. у кількості 14 штук та номіналом 100 грн. у кількості 14 штук та почав тікати.

Однак, в той момент злочинні дії ОСОБА_9 виявила потерпіла ОСОБА_8 та почала переслідувати ОСОБА_9 , при цьому кричала йому в слід вимогу зупитись та повернути кошти.

ОСОБА_9 , незважаючи на те, що його злочинні дії помічені потерпілою та іншими особами, тобто почали носити відкритйи характер, продовжував тікати від потерпілої, з метою заволодіння майном.

У подальшому ОСОБА_9 мав реальну змог розпорядитися викраденими грошовими коштами у сумі 2200 грн. на власний розсуд, але був затриманий сторонніми особами.

Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_9 спричинив потерпілої ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 2200 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбчане ч.1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив проте, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив захисник і прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_9 , який безпосередньо в судовому засіданні під час його допиту зазначив, що у червні 2019 року приблизно о 12:00 годин він знаходився на території ринку по вул. Озерна в м. Миколаєві. Побачив біля прилавку жінку, у якої на плечі знаходився рюкзак та помітив, що у неї з кишені рюкзака стирчить грошові кошти, після чого він вирішив таємно викрасти гроші. Він підійшов до жінки ззаду, з кишені рюкзака таємно викрав грошові кошти та почав тікати. Після чого, потерпіла помітила, що він викрав гроші, почала бігти за ним та кричати, але він продовжував тікати. Потім він був затриманий людьми, що були на ринку, гроші були повернуті потерпілої.

У вчиненні злочину щиро розкаявся.
Такі показання обвинуваченогоОСОБА_9 , надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність їхньої позиції.
А за такого, такі показання обвинуваченого, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин.
Призначаючи покарання обвинуваченомуОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесено законом, відповідно до ст. 12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше судимий, на обліку в МОПЛ і ОНД не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_9 є покарання у вигляді позбавлення волі.

Між тим, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_9 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, суд вважає можливим призначити ОСОБА_9 покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробування, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, яке є достатнім для того, щоб обвинувачений довів своє виправлення.

Питання щодо речового доказу вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти наОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ: грошові кошти у загальному розмірі 2200 грн., які передані на зберігання потерпілої ОСОБА_8 залишити в розпорядженні останньої.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1