ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4342/19
провадження № 1-кп/753/1098/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0010269 по обвинуваченню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, без місця зареєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_5 представника потерпілого ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 24.11.2018 року приблизно о 04 годині 37 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Daewoo Lanos», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною неподалік будинку № 160 вул. Харківське шосе в м. Києві, від вул. Тростянецької в напрямку вул. Вербицького, допустив порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), а саме: - п.18.4 ПДР України - якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виразилось у тому, що останній, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, рухаючись в лівій смузі руху проїзної частини в районі будинку 160 по вул. Харківське шосе, в напрямку від вул. Тростянецької до вул. Вербицького в м. Києві, під`їжджаючи до регульованого пішохідного переходу, що розташоване на перехресті вул. Харківське шосе та вул. Брацлавська, не звернув увагу, що перед регульованим пішохідним переходом зменшує швидкість транспортний засіб, що рухався попереду в сусідній смузі попутного напрямку руху, не зупинився та не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека та виїжджаючи на пішохідний перехід, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по пішохідному переходу з права на ліво відносно руху автомобіля та мав перевагу в русі. Внаслідок наїзду, пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарняного закладу. Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 , знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння пішоходу ОСОБА_5 тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, яке виразилось у вигляді: а) закритої травми лівої гомілки: уламкові переломи проксимальних кінців діафізів обох кісток лівої гомілки (зі зміщенням уламків); б) закритої травми грудної клітки: перелом акроміального кінця правої ключиці (зі зміщенням уламків). Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив злочини передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачей підтвердив що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбачененого ч. 1 ст. 286 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені. Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти безпеки руху та експлуатації трансорту, особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, однак до кримінальної відповідальності притягується не вперше, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, зі слів останнього, підробляє у таксі, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді обмеження волі у межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, та враховуючи ставлення обвинуваченого до вчинення, приймає рішення про звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. Вирішуючи питання щодо додаткового покарання, суд приймає до уваги те, що злочин який інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_3 є необережним, останній у вчиненому щиро розкаявся та має намір відшкодовувати потерпілому матеріальну та моральну шкоду, зі слів, підробляє у таксі. Також суд бере до уваги позицію потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого та позбавленні його права керування транспортними засобами та приходить до висновку, про можливість не призначати обвинуваченому ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що на думку суду, у повному обсязі буде відповідати вимогам ст.ст.50,65 КК України та зможе полегшити і пришвидшити процес відшкодування потерпілому матеріальної і моральної шкоди. Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі. У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного прокакарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року 6 місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. Згідно із ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов'язки: періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання. Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 3 512 гривень 90 копійок за проведення судових експертиз. Речовий доказ - автомобіль "Daewoo Lanos" д.н.з. НОМЕР_1 - залишити за належністю. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: