УХВАЛА
26 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 357/6431/19
провадження № 51-5111ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув заяву ОСОБА_4 про відвід суддям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
встановив:
Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року задоволено подання голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, а матеріали судового провадження №357/6431/19 за заявою судді ОСОБА_5 про самовідвід у розгляді заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 направлено для розгляду до Володарського районного суду Київської області.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_4 звернувся до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій порушував питання про перегляд вищезазначеного рішення.
Ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року з підстав, встановлених пунктом 1 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки оскаржуване судове рішення не може бути предметом розгляду касаційного суду.
23 та 28 жовтня 2019 року ОСОБА_4 повторно звертався до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду з аналогічними скаргами на рішення суду апеляційної інстанції. Колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ухвалами від 16 та 29 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за поданими на адресу Суду касаційними скаргами, з підстав, встановлених пунктом 1 частини 1 статті 428 КПК.
01 листопада 2019 року на адресу суду вкотре надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року разом із заявою про відвід колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Підставою для відводу, як на тому наголошує ОСОБА_4 , слугують прийняті колегією суддів рішення за поданими касаційними скаргами, які, на його думку, позбавляють його права на касаційне оскарження незаконного рішення апеляційного суду.
Судове засідання з розгляду заяви ОСОБА_4 було призначено на 11 листопада 2019 року, але у зв`язку з неявкою заявника і відсутністю даних про належне повідомлення його про день та час судового розгляду, Суд відклав розгляд заяви про відвід суддів на 26 листопада 2019 року.
13 листопада 2019 року до Верховного Суду надійшли доповнення до заяви ОСОБА_4 про відвід колегії суддів, в яких він посилається на частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) (рішення у справі «Олександр Волков проти України», «Білуха проти України» «Мироненко і Мартиненко проти України»), яка визначає критерії незалежності та безсторонності суддів та просить розглянути заяву про відвід колегії суддів без його участі.
Обговоривши наведені у заяві доводи, колегія суддів вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 75 КПК передбачено обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні. Зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того, статтею 76 КПК закріплено принцип недопустимості повторної участі судді у кримінальному провадженні.

Відповідно до пункту 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України», на яке посилається і сам заявник, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Разом з тим, заявлений відвід не ґрунтується на обставинах, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені нормами кримінального процесуального закону.
Твердження заявника про упередженість колегії суддів зводяться до його незгоди з рішеннями постановленими за його касаційними скаргами.
Проте незгода особи з процесуальними рішеннями суду, прийнятими за результатами розгляду його касаційних скарг, не може бути підставою для відводу складу суду.
Об`єктивних даних та обставин, які би викликали сумнів у неупередженості колегії суддів у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , немає.
Керуючись статтями 75, 76, 81 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні його заяви про відвід колегії суддів у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3