Справа № 395/1507/19
Провадження № 1-кс/395/445/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м.Новомиргород
Слідчий суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Новомиргородського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000600 від 13.11.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що 15.11.2019 року у кримінальному провадженні № 0000600 від 13.11.2019 року ухвалою слідчого судді Новомиргородського районного суду Кіровоградської області накладено арешт на автомобіль марки ЗІЛ, модель 4401, зеленого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , який є власністю ОСОБА_4 , із забороною розпоряджатися ним будь-яким чином, з метою забезпечення збереження транспортного засобу як речового доказу. У клопотанні зазначається, що арешт вказаного автомобіля порушує право власності ОСОБА_4 , що є неприпустимим.
Вивчивши матеріали, які надійшли разом з клопотанням, вислухавши представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , яка підтримала клопотання, прокурора, який просив відмовити у задоволенні клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.
За правилами п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Абзац 2 частини 1 ст. 170 КПК передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно абзацу другого частини першої ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З ухвали слідчого судді Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2019 року вбачається, що виявлений та вилучений під час проведення слідчої дії автомобіль марки ЗІЛ, модель 4401, зеленого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення та міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. У вказаному вище кримінальному провадженні вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом, а тому залишивши вказаний автомобіль у власності і відповідно володінні ОСОБА_6 , існує можливість його приховання, пошкодження, знищення, відчуження іншим особам.
З розглядаємого клопотання про скасування арешту майна не вбачається, що у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, в тому числі не надано доказів, що слідчі дії, які необхідно провести з вказаним автомобілем, вже проведені.
Що стосується необґрунтованості накладеного арешту, то такі доводи також є непереконливими, оскільки власник майна дійсно на підставі рішення суду є тимчасово обмеженим у праві власності щодо вказаного майна, проте таке обмеження не є свавільним, відповідає таким засадам кримінального провадження як верховенство права, законність, недоторканість права власності, а також прийняте слідчим суддею з урахуванням пропорційності співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагне досягти орган досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя не вбачає порушення такої засади кримінального провадження як недоторканість права власності, про що вказується у клопотанні, оскільки обмеження права власності ОСОБА_4 під час кримінального провадження здійснено на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України, що відповідає ст.16 ч.1 КПК України.
У зв`язку з наведеним, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.170, 171, 174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000600 від 13.11.2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: підпис
Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя ОСОБА_1