26.09.2019
справа № 642/1405/19
провадження № 1кп/642/467/19
УХВАЛА
Іменем України
24 вересня 2019 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000339 від 07.02.2019 року за обвинуваченям ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
у провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за №0000339 від 07.02.2019 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Термін дії строку продовженого запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою спливає 30.09.2019 року.
Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вислухавши думку прокурора, який посилався на доцільність продовження обраного стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисника та обвинуваченого, які заперечували проти продовження строку запобіжного заходу, посилалися на те, що ОСОБА_5 не має наміру ухилятися від суду, має постійне місце проживання, має соціальні зв"язки, бажає працевлаштуватися, та враховуючи незадовільний стан здоров"я просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, суд приходить до наступного.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність.
Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини проти власності, неодружений. Утриманців не має, постійного доходу не має, ризики встановлені під час обрання запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати.
Доводи на які посилається сторона захисту вже раніше судом були розглянуті, та зазначено, що посилання обвинуваченого на стан здоров`я не можуть бути взяті до уваги, оскільки на даний час відсутні буді-які відомості щодо необхідності надання термінової медичної допомоги обвинуваченому, яку можливо надати лише за межами СІЗО.
У суду відсутні об`єктивні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Враховуючи те, що з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини проти власності, неодружений, утриманців не має, постійного доходу не має, суд приходить до переконання, що наведені обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою, продовживши строк застосованого запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою до 21 листопада 2019 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 369 КПК України,
УХВАЛИВ:
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 21 листопада 2019 року.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Суддя - ОСОБА_1