У Х В А Л А

"22" листопада 2019 р. Справа153/650/18

Провадження1-кс/153/646/19-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники процесу: скаржник ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , заступник начальника Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області начальник СВ майор поліції ОСОБА_5

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до слідчого судді із даною скаргою. Вказав, що 15.11.2019 начальник СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження за фактом незаконного заволодіння його коштами в значному розмірі ОСОБА_6 шахрайським шляхом. Підставою для прийняття такого рішення слідчий зазначив те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження він надав покази про те, що кошти перерахував зі свого рахунку на рахунок ОСОБА_6 в рахунок виконання домовленості з нею про здійснення догляду за ним, як особою похилого віку. Однак, ОСОБА_6 умови угоди не виконала і гроші йому не повернула. Будучи допитана в якості свідка ОСОБА_6 заперечила факт отримання на її депозитний рахунок будь-яких коштів і зазначила, що він страждає на старечий маразм і взагалі вона перебуває із ним в неприязних стосунках. У зв`язку із цими обставинами слідчий вважає, що відсутні будь-які докази винуватості ОСОБА_6 , тобто, у її діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і тому слідчий прийняв постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Крім того, слідчий послався на те, що відповідно до абзацу 14 КПК України у випадку, якщо у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру і строк слідства, визначений статтею 219 КПК України сплинув, а про підозру не було повідомлено жодній особі, то слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження. Вважає, що слідчий незаконно прийняв рішення про закриття кримінального провадження і він категорично з цим рішенням не згоден. Зазначив, що постанова слідчим винесена незаконно, лише на підставі показів зацікавленої особи ОСОБА_6 , з якою він дійсно перебуває в неприязних стосунках після вчинення відносно нього протиправних дій, але ж до цього часу у них були нормальні відносини, як у рідного дядька та племінниці. Крім того, він надав слідчому ОСОБА_7 , в провадженні якого до недавнього часу перебувала справа, додаткові покази, де уточнив обставини справи, тобто, що він зняв з депозитного рахунку кошти і ОСОБА_6 відразу ж відкрила на своє ім`я депозитний рахунок, і ці гроші перерахувала на вказаний рахунок. Вказав, що його покази повністю підтвердили докази, які отримані в наслідок виконання ухвали суду про тимчасовий доступ до речей і документів, тобто, виписки по його особовому рахунку № НОМЕР_1 , з якого вбачається видачу 29.03.2011 йому готівки в сумі 21682,63 грн. та зарахування того ж дня на особовий рахунок ОСОБА_6 цієї ж суми. Однак, слідчий чомусь зазначає у своїй постанові, що відсутні докази, що саме цього дня ці кошти були зараховані на особовий рахунок ОСОБА_6 . Також зазначив, що слідчому ОСОБА_5 не було відомо про свідків, які підтвердили б зазначений факт передачі коштів ОСОБА_6 та зарахування на її особовий рахунок саме цих коштів, а саме про ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які 29.03.2011 перебували у відділенні «Райффайзен Банк Аваль» і вирішували питання з пенсією, а також житель м.Ямпіль Вінницької області ОСОБА_10 , якому він відразу розповів про угоду з ОСОБА_6 про перерахування коштів на її рахунок. Слідчий ОСОБА_7 , в провадженні якого до недавнього часу перебувала справа, не допитав цих важливих свідків для слідства, на його думку через заявлений ним йому відвід, де вказав вчинення слідчим відносно нього фізичного насильства та факту затягування слідства, та не надав отримання від нього списків свідків слідчому ОСОБА_5 , який прийняв рішення у даному кримінальному провадженні. Крім цього, 05.04.2008 він разом із ОСОБА_6 разом перебували у Ямпільській державній нотаріальній конторі з приводу складання на її ім`я заповіту, який в подальшому посвідчила державний нотаріус. Того ж дня у Ямпільській державній нотаріальній конторі також перебував ОСОБА_10 , якому він розповів причину їхнього з ОСОБА_6 відвідування нотаріуса. Також зазначив, що оскільки протиправними діями ОСОБА_6 йому завдано значної шкоди, як особі похилого віку та інваліду І групи, то кваліфікація злочину за ч.1 ст.190 КК України є невірною, оскільки не врахована зазначена вище кваліфікаційна ознака, а саме за ч.2 ст.190 КК України. Вважає, що невиконання слідчими вимог КК України та КПК України, порушення Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, матеріальних та кримінально-процесуальних норм права, порушує його права як потерпілого та в подальшому не дає можливості отримати кошти від ОСОБА_6 в судовому порядку. Тому, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження винесену 15 листопада 2019 року заступником начальника Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області начальником СВ майором поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000102 від 03.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і направити кримінальне провадження прокурору Могилів-Подільської місцевої прокуратури, для проведення в подальшому досудового розслідування.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, пояснив, що слідчим не проведено досудове розслідування належним чином, не зібрано всіх достатніх доказів, затягував строки проведення досудового розслідування. Просив скаргу задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 , який діє на підставі Ордеру серії ВН №100116 від 22.11.2019, у судовому засіданні скаргу підтримав та суду пояснив, що слідчим не було допитано свідків, які були очевидцями події коли ОСОБА_3 у банку передавав кошти ОСОБА_6 . Просив скаргу задовольнити.

Начальник СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснив, що на досудовому розслідування скаржник ОСОБА_3 вказував, що будь-які свідки по вказаній події були відсутні, а на даний час вказує, що були свідки. На досудовому розслідуванні ОСОБА_3 клопотань про допит свідків не заявляв. Не було заявлено клопотання про продовження строків досудового розслідування. Вважає постанову про закриття кримінального провадження обґрунтованою та законною. Просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення скаржника, його захисника та слідчого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави..

Згідно з ч.1, 2 ст.22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

В ч.1 ст.303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постановою заступника начальника Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області начальника СВ від 15 листопада 2019 року, кримінальне провадження №0000102 від 03.04.2018 за ч.1 ст.190 КК України було закрите у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України. Окрім того, встановлено, що слідчим під час досудового розслідування не допитано всіх свідків, які були заявлені ОСОБА_3 .

У ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України збирання доказів, передбачених ст.91 КПК України, здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно п.111 рішення Європейського суду з прав людини від 22 лютого 2005 року у справі «Новоселецький проти України» суд вказав, що прокуратура є державним органом правової держави, діяльність якого сприяє здійсненню правосуддя і у випадку недотримання зобов`язань, покладених на цей орган, права, гарантовані Конвенцією, були б позбавлені їх «конкретного та ефективного» сенсу. Одне з таких зобов`язань передбачає те, що сторона, яка постраждала, може сподіватись на уважний та ретельний розгляд її скарг.

Відповідно до п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покаранні. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд вважає, що слідчий не забезпечив ефективного розслідування у кримінальному провадженні №0000102 від 03.04.2018, оскільки не допитав усіх свідків, які могли бути очевидцями передачі коштів. Проведене ним досудове слідство не було ретельним, безстороннім і сумлінним. Тобто, слідчий не вжив усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події кримінального правопорушення, а також усіх необхідних процесуальних дій.

Тому слідчий, на думку суду, не вжив всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст.94 КПК України, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст.2 КПК України.

Частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Враховуючи те, що слідчий Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області не спростовує обставини викладені в скарзі, тому суд приходить до висновку, що викладені у скарзі обставини, на які посилається скаржник, є доведеними у судовому засіданні. Тому, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час постанова слідчого Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області від 15 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження є передчасною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову від 15 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження, яке внесено до ЄРДР 03 квітня 2018 року за №0000102.

Копію постанови направити до СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області для проведення досудового розслідування.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий слідчий суддя ОСОБА_1