Справа № 462/5514/19
провадження 1-кс/462/2606/19
У Х В А Л А

25 жовтня 2019 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 06.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0002624 від 22.08.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 24.10.2019 року звернулася до суду зі скаргою про скасування постанови слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 06.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0002624. У своїй скарзі потерпіла посилається на те, що слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій і не встановлено дійсних обставин події, не дано їм правової оцінки. В результаті цього слідчий зробив невірні висновки про те, що в даному випадку складу злочину немає, оскільки це не відповідає фактичним обставинам, встановленим у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 скаргу підтримали, покликаючись на мотиви такої, яку просять задовольнити.

Слідчий СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши доводи скаржника та її представника, дослідивши скаргу і матеріали, долучені до неї, а також матеріали кримінального провадження №0002624, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як вбачається з витягу із кримінального провадження №0002624 від 22.08.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесеного відомості про те, що 21.08.2019 року до Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_3 , яка просить вжити заходів до завідувача квитковими касами на Головному вокзалі за адресою: м. Львів, вул. Двірцева, 1, ОСОБА_6 , яка 21.06.2019 року о 08.00 год. безпідставно нанесла їй удар в ділянку голови.

Постановою слідчого Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України в Львівській області ОСОБА_5 від 06.09.2019 року дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Перевірка обставин події, викладених в заяві про злочин, здійснюється слідчим за допомогою процесуальних дій, у порядок і спосіб, передбачених главою ІІІ КПК України.

Згідно ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як зазначено у ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Статтями 215, 223 КПК України передбачено, що досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, під час якого слідчий проводить слідчі дії. Закон передбачає проведення таких слідчих дій: а) допит, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (статті 224-226 КПК); б) пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК); в) обшук (статті 233-236 КПК); г) огляд: місцевості, приміщень, речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК): д) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); е) освідування особи (ст. 241 КПК); є) залучення експерта та проведення експертизи (статті 242-243 КПК).

Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Разом з тим, слідчий при прийнятті постанови про закриття кримінального провадження обґрунтовує своє процесуальне рішення даними висновку судово-медичної експертизи, проте не дає оцінки іншим зібраним під час досудового розслідування доказам.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування була лише призначена і проведена судово-медична експертиза, поряд з цим слідчим не були допитані потерпіла ОСОБА_3 , особа на яку остання вказує як на таку, що вчинила відносно неї злочин, - ОСОБА_6 . Крім цього, слідчий не розширив шляхом проведення слідчих /розшукових/ дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження, не зібрав і не оцінив додаткових письмових доказів.

Слідчий в оскаржуваній постанові вказує на відсутність суб?єктивної сторони в частині ознаки умисності спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , а також відсутність свідків та очевидців спричинення тілесних ушкоджень останній, за таких обставин виключає можливість подальшого здійснення кримінального провадження, за правовою кваліфікацією, відповідно до ч.1 ст.125 КК України. Проте він не виклав в оскаржуваній постанові встановлених досудовим розслідуванням обставин, не дав оцінки доказам у їх сукупності, не звернув уваги на те, що потерпіла ОСОБА_3 в своїх поясненнях від 16.08.2019 року вказала, що відносно неї вчинено злочин, передбачений ст.126 КК України. а його висновок фактично ґрунтується лише на даних висновку експертизи, без аналізу того, як висновок експерта узгоджуються з іншими доказами.

Також, як вбачається з витягу ЄРДР №0002624 від 22.08.2019 року слідчим ОСОБА_5 було допущено помилку у викладі обставин подій, а саме вказано, що подія мала місце «21 червня 2019 року о 8.00 год.» хоча, згідно заяви ОСОБА_3 від 09.08.2019 року про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що подія мала місце 27 червня 2019 року о 8.01 год. Така ж невідповідність наявна і в оскаржуваній постанові.

В оскаржуваній постанові підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачається наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові взагалі не вбачається.

Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що слідчий прийшов до передчасного висновку, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, оскільки, з огляду на вказану неповноту розслідування і неналежну оцінку доказів, нею не могли бути об`єктивно встановлені дійсні обставини події.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено неповноту проведення слідчим досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002624, а саме, ним не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено, в порушення ст.94 КПК України, кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.

Оскільки під час кримінального провадження слідчим не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, то його постанова від 06.09.2019 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 94, 303-307, 309 КПК України, -

постановив:

Скаргу потерпілої ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 06.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0002624 від 22.08.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Витребувані матеріали кримінального провадження №0002624 направити в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1