печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000040, -

ВСТАНОВИВ:
19.06.2019 адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах власника майна ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України із клопотанням про скасування арешту майна.

Вимоги мотивував тим, що в провадженні СВ Печерського УП ГУ Національної поліції в м. Києві перебувало кримінальне провадження №0000040, внесене 18.02.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному провадженні ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2015 задоволено клопотання слідчого СВ Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Печерського району м. Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на приватний житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 .

При цьому, постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_4 від 28.05.2019 кримінальне провадження №0000040 відносно ОСОБА_8 закрито у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання, тобто на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КК України.

Рішення щодо арештованого майна відсутні, тому адвокат просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2015 року у справі № 757/33952/15-к, на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме приватний житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник власника майна вимоги клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні зазначав, що на теперішній час дійсно кримінальне провадження закрите за його постановою, відомості про скасування постанови в Київській місцевій прокуратурі №6 м. Києва відсутні, а тому він не заперечує проти скасування арешту майна.

Заслухавши прокурора, представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що кримінальне провадження №0000040 відносно підозрюваної ОСОБА_8 було закрите постановою про закриття кримінального провадження прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_4 від 28 травня 2019 року. При цьому, прокурором не було скасовано арешт на приватний житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Проте слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом унесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку, установленому чинним КПК. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, КПК не передбачає.

Водночас прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч.2 ст.19 Конституції зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Однією із загальних засад кримінального провадження згідно з п.2 ч.1 ст.7, ч.1 ст.9 КПК, є законність, що передбачає обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою, вимог інших актів законодавства.

Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.

З огляду на зазначене будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Відповідну правову позицію сформульовано Великою палатою Верховного Суду України в постанові від 15.05.2019 №372/2904/17-ц. Підстав для відступу від цієї позиції слідчий суддя не знаходить.

Таким чином, судом кримінальної юрисдикції повинні розглядатися скарги на законність і обґрунтованість арешту майна, розв`язання яких потребує перевірки наявності підстав і дотримання процедури, установлених кримінальним процесуальним законом, тобто вирішення по суті питань, які безпосередньо стосуються порядку здійснення кримінального провадження.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що вирішення питання про скасування спірного арешту підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому не може бути розглянути і, відповідно, не підлягає задоволенню в порядку кримінального судочинства.

На підставі викладеного, в задоволенні клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна в порядку кримінального судочинства слід відмовити, що не позбавляє заявника права звернутися до суду із позовом про звільнення майна з-під арешту.

Керуючись ст.ст. 100, 167-174, 283 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1