УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000531, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
21 травня 2019 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про арешт майна, тимчасово вилученого 14 травня 2019 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при затриманні в порядку ст. 208 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000531, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: - грошових коштів в розмірі 521 грн. 35 коп.; - мобільного телефону iPhone у чохлі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 ; - ременя чорного кольору; - шнурків з кросівок; - пари будівельних рукавичок; - запальнички.

Повноваження слідчого, який був присутній у судовому засіданні, слідчим суддею перевірені.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000531, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

14 травня 2019 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при затриманні в порядку ст. 208 КПК України в нього було вилучено наступне майно: - грошові кошти в розмірі 521 грн. 35 коп.; - мобільний телефон iPhone у чохлі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 ; - ремінь чорного кольору; - шнурки з кросівок; - пара будівельних рукавичок; - запальничка.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт тимчасово вилученого майна, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що майно, вилучене в нього під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, не має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши позицію слідчого ОСОБА_3 та власника майна ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000531 від 14 травня 2019 року, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 14 травня 2019 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при затриманні в порядку ст. 208 КПК України, а саме: - мобільний телефон iPhone у чохлі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 ; - пару будівельних рукавичок.

Водночас, на переконання слідчого судді, у клопотанні належним чином не доведено, що грошові кошти в розмірі 521 грн. 35 коп., ремінь чорного кольору, шнурки з кросівок та запальничка мають доказове значення у кримінальному провадженні № 0000531 від 14 травня 2019 року, у зв`язку з чим у цій частині клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000531, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 14 травня 2019 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при затриманні в порядку ст. 208 КПК України, а саме: - мобільний телефон iPhone у чохлі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 ; - пару будівельних рукавичок.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1