Справа № 567/916/19 .
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019м. Острог

Слідчий суддя

Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

участю

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника лікувального закладу ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

особи, щодо якої ставиться питання про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву голови спец. ЛК КП "Острозька обласна психіатрична лікарня" Рівненської обласної ради про зміну примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з заявою про зміну примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання щодо ОСОБА_8 звернулася голова спец. ЛК КП "Острозька ОПЛ".

Свою заяву обґрунтовує тим, що в процесі лікування стан психічного здоров`я ОСОБА_8 покращився, а тому вважає, що в даний час відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру та відносно нього необхідно змінити застосувані раніше примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулатоної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

В судовому засіданні представник лікувального закладу та лікуючий лікар заяву підтримав та пояснив, що ОСОБА_8 знаходиться на примусовому лікуванні в КП "Острозька ОПЛ" Рівненської обласної ради у відділенні зі звичайним наглядом з 16.05.2018 року. Вказує, що в процесі лікування психічний стан ОСОБА_8 покращився, на даний час ОСОБА_8 адекватний в поведінці, маячних ідей не висловлює, галюцинаторних розладів не виявляє, що дає підстави вважати, що на даний час відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру і тому надання психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо нього необхідно замінити на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання. Вказує, що на даний час ОСОБА_8 агресії не проявляє.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 просить змінити застосовані щодо ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання. Посилається на те, що згідно висновку лікарів-психіатрів на момент проведення комісії та на протязі останнього часу ОСОБА_8 має стабільний психічний стан, у нього відсутня продуктивна психопатологічна симптоматика та агресивні тенденції. Вказує, що з часу поміщення ОСОБА_8 до психіатричного закладу у умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме - до КЗ «Острозька обласна психіатрична лікарня» значно поліпшився стан його здоров`я, а сам ОСОБА_8 не становить жодної небезпеки для суспільства.
Разом з тим, в процесі лікування в стані психічного здоров`я ОСОБА_8 настали такі зміни, які дають підстави вважати, що на даний час відпала потреба в раніше застосованих до нього заходах медичного характеру.
Вважає, що ОСОБА_8 не потребує подальшого обов`язкового стаціонарного лікування в умовах психіатричного стаціонару та може бути переданий на піклування батькам за місцем проживання з обов`язковим лікарським наглядом, що свідчить про відсутність його суспільної небезпеки.
Вказує, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, в нього на утриманні перебуває малолітня дитина, позитивно характеризується за місцем проживання та лікування.
Посилається на те, що потерпіла жодних претензій до нього не має, завдані цієї подією збитки він відшкодував. Окрім того, з часу поміщення його на лікування в нього суттєво поліпшився стан здоров`я, він зробив належні висновки щодо своєї протиправної поведінки і хоче знову стати повноцінним членом соціуму.
З огляду на викладене, просить передати ОСОБА_8 на піклування батькам за місцем проживання, що по АДРЕСА_2 , з обов`язковим лікарським наглядом - наданням амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання.

Прокурор проти задоволення заяви заперечив та наполягав на продовженні застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки вважає, що заявником не наведено доказів достатніх змін в стані психічного здоров`я ОСОБА_8 та не доведено відсутність ризиків вчинення ОСОБА_8 нових суспільно небезпечних діянь за умови застосування амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання.

Окрім того посилається на те, що висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру складено з недотриманням вимог Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 104/о, зокрема не зазначено даних патопсихологічного дослідження у динаміці, а також не зазначено даних сертифікатів про присвоєння спеціальності лікаря-психіатра лікарям-психіатрам, якими було складено даний висновок.

За вказаних обставин та враховуючи нетривалий проміжок часу з дати останнього продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 травня 2019 року, вважає подану заяву про зміну примусових заходів передчасною та просить в її задоволенні відмовити.

Особа, щодо якої ставиться питання про зміну примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 , в судовому засіданні пояснив, що вчинив суспільно-небезпечне діяння оскільки перебував в хворобливому стані. На даний час у вчиненому розкаюється та бажає повернутися в суспільство.

Заслухавши в судовому засіданні учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про психіатричну допомогу" передбачено, що питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Зазначене вище передбачено і ч.2 ст.95 КК України.

Судом встановлено, що згідно ухвали Костопільського районного суду Рівненської області від 17.04.2018 року, щодо ОСОБА_8 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалами Острозького районного суду від 16.11.2018, 16.05.2019 щодо ОСОБА_8 було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, з огляду на відсутність позитивної динаміки в стані його психічного здоров"я. При цьому, згідно висновку огляду ЛКК було встановлено, що ОСОБА_8 не може приймати участь в судовому засіданні за станом психічного здоров"я, що підтверджується ухвалами Острозького районного суду від 16.11.2018 та 16.05.2019.

24.07.2019 голова спец ЛК КП «Острозька ОПЛ» звернулась до суду із заявою про зміну примусових заходів медичного характеру застосованих відносно ОСОБА_8 , до якої долучено висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 11 від 23.07.2019.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 11 від 23.07.2019 ОСОБА_8 за своїм психічним станом продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Даний висновок обґрунтовано тим, що на даний час в клінічній картині захворювання ОСОБА_8 спостерігається стабілізація стану хворого. Зокрема, ОСОБА_8 доступний мовному контакту, орієнтований достатньо, адекватний в поведінці, на даний час маячних ідей не висловлює, галюцинаторних розладів не виявляє, вважає, що правопорушення здійснив у хворобливому стані, будує реальні плани на майбутнє, охоче приймає призначене лікування, лікарняний режим не порушує.

Таким чином, в даному висновку йдеться мова лише про стабілізацію стану здоров`я ОСОБА_8 на задовільному рівні, а не про такі позитивні зміни у стані його здоров`я, внаслідок чого відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру, крім того, в самому висновку медичного обстеження зазначено про подальше надання хворому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку по місцю проживання, що ще раз підтверджує необхідність продовження лікування та застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру. Отже, належних обґрунтувань та наведення відповідних мотивацій щодо необхідності зміни таких примусових заходів та призначення ОСОБА_8 саме надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, як того вимагає ст. 95 КК України та ст. 514 КПК України, з даного висновку лікарів не вбачається.

При цьому суд враховує, що стан ремісії це лише тимчасове ослаблення проявів хвороби чи тимчасове зникнення її ознак (симптомів), що не свідчить про їх повне зникнення чи видужання особи.

Разом з тим, в порушення вимог п.24-25 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 104/о «Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру» у висновку щодо ОСОБА_8 не в повній мірі зазначено відомості про динаміку перебігу стану ОСОБА_8 в закладі охорони здоров`я, у якому він на даний час перебуває, а саме: даних патопсихологічного дослідження у динаміці, динаміки соматичного стану, динаміки неврологічного стану, даних лабораторних та інших досліджень у динаміці, соматичний стан, неврологічний стан в зазначений період часу.

Зазначені обставини позбавляють суд можливості в повному обсязі встановити обставини, на підставі яких комісія дійшла висновку про необхідність зміни примусових заходів.

Одночасно суд враховує, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжке суспільно небезпечне діяння, безпосередньо пов`язане з посяганням на життя іншої особи, і надалі страждає психічним захворюванням, чим може становити загрозу для оточуючих.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа "Анатолій Руденко проти України") від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися "психічно хворою" та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про психіатричну допомогу" перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Згідно ухвали Костопільського районного суду від 17.04.2019 вбачається, що на момент скоєння суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_8 страждав на гострий психотичний розлад, в зв`язку з чим до нього було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів №11 від 23.07.2019 вбачається, що ОСОБА_8 продовжує хворіти на гострий поліморфний психотичний розлад, хоча на даний час спостерігається стабілізація його психічного стану.

При цьому суд враховує, що нетривала стабілізація психічного стану хворого (з часу останнього продовження примусових заходів 16.05.2019) не вказує на те, що ОСОБА_8 видужав чи настали такі позитивні зміни у стані його здоров`я, внаслідок чого відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Окрім того, суд враховує характер та тяжкість захворювання ОСОБА_8 , тяжкість вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння, обставин, при яких таке діяння було вчинено та ступеня небезпечності хворого для інших осіб, оскільки ОСОБА_8 вчинив особливо тяжке суспільно небезпечне діяння, безпосередньо пов`язане з посяганням на життя іншої особи, та і надалі страждає психічним захворюванням, чим може становити загрозу для оточуючих.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_8 надалі страждає психічним захворюванням, а зміни в його психічному стані вказують лише на нетривалу стабілізацію психічного стану хворого, про що зазначено і у висновку комісії лікарів-психіатрів та зважаючи на вчинення ним особливо тяжкого злочину проти життя іншої особи, суд вважає, що мета застосування примусових заходів медичного характеру на даний час не досягнута, та приходить до висновку, що заява голови спец. ЛК КП "Острозька обласна психіатрична лікарня" Рівненської обласної ради про зміну примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання щодо ОСОБА_8 є передчасною та в її задоволенні слід відмовити.

На підставі ст. 95 КК України, керуючись ст. 514, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в :

в задоволенні заяви голови спец. ЛК КП "Острозька обласна психіатрична лікарня" Рівненської обласної ради про зміну примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання щодо ОСОБА_8 відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1