Провадження № 1-кс/638/477/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання громадянина Туреччини ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

встановив:

23.11.2018 громадянин Туреччини ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить зняти арешт в частині користування автомобілем «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; зобов`язати Шевченківський ВП ГУНП в Харківській області передати ОСОБА_3 на відповідальне зберігання з правом користування автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обгрунтування вимог клопотання зазначив, що він є потерпілим у кримінальному провадженні №0002380 за ознаками ч. 3 ст. 190 КК України щодо отримання від нього шахрайським шляхом грошових коштів, на які був придбаний автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Заявник зазначає, що наскільки йому відомо, на теперішній час на указаний автомобіль ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова накладений арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування ним, і працівниками Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області він вилучений і поміщений на штрафмайданчик.

ОСОБА_3 вказує, що на даний час він позбавлений можливості користуватися зазначеним автомобілем, який фактично був придбаний на його кошти, отримані шахрайським шляхом. Шкода, завдана злочином, йому не відшкодована.

В жодне призначене засідання ОСОБА_3 не з`явився, причини неявки не повідомляв, будь-яких заяв, клопотань або пояснень від нього до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Таким чином, законодавчо визначено, що скасування раніше накладеного арешту на майно можливе в двох випадках: якщо в застосуванні арешту майна відпала потреба; або арешт накладений необґрунтовано.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
В обгрунтування заявлених вимог ОСОБА_3 надав до суду лише ксерокопію свого паспорту з перекладом. Ані витягу з ЄРДР щодо зазначеного заявником злочину, ані ухвали суду про накладення арешту на майно, ані даних щодо визнання ОСОБА_3 потерпілим в указаному ним кримінальному провадженні заявником до суду не надано. ОСОБА_3 не наводить підстав, на яких грунтувався суд при винесенні ухвали про накладення арешту. Так само він не наводить і доводів на спростування висновків даного рішення суду. На якій стадії на даний час знаходиться розслідування злочину також невідомо.

Крім того, заявник не навів будь-яких доказів, які б свідчили про те, що в подальшому застосуванні арешту зазначеного ним автомобіля відпала потреба.
Таким чином, враховуючи відсутність будь-яких достовірних даних по суті справи, враховуючи також, що заявник жодного разу до суду не з`явився і пояснень не надав, слідчий суддя позбавлений можливості об`єктивно оцінити обставини справи і винести обгрунтоване рішення.

При таких обставинах, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.
При цьому слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відмова в задоволенні клопотання не позбавляє його права звернутись повторно, надавши додаткові документи чи обґрунтування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 94, 170, 174, 309, 372, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:

В задоволенні клопотання громадянина Туреччини ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1