КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_1.,

суддів - ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

секретаря - ОСОБА_4.,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5.,

адвоката, який діє в інтересах

заявників

ТОВ «Фонд Девелопмент Груп»,

195 Центральної бази Державної

спеціальної служби транспорту

України (військова частина НОМЕР_1) - ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах заявників ТОВ «Фонд Девелопмент Груп», 195 Центральної бази Державної спеціальної служби транспорту України (військова частина НОМЕР_1) - ОСОБА_6., на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 02 серпня 2019 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000004 від 15.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.426-1 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

30 липня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника відділу Військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_7. про накладення арешту на нерухоме майно у вигляді земельної ділянки, що розташована за адресою: м.Київ, вул.Магнітогорська, 5.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 02 серпня 2019 року клопотання задоволено та накладено арешт на вищевказану земельну ділянку. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: м.Київ, вул.Магнітогорська, 5, є доказом, предметом вчинення кримінального правопорушення, містить на собі сліди, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і такий захід забезпечення необхідний з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики відчуження, перетворення цього майна.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, який діє в інтересах заявників ТОВ «Фонд Девелопмент Груп», 195 Центральної бази Державної спеціальної служби транспорту України (військова частина НОМЕР_1) - ОСОБА_6., подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає дану ухвалу незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України, у зв'язку з тим, що у клопотанні про арешт майна не було зазначено конкретних обставин вчинення будь-якого кримінального правопорушення, та не міститься інформації в чому саме полягає незаконна діяльність вказаних підприємств або інших осіб, а також в мотивувальній частині ухвали не зазначено, які обставини чи докази враховано при накладенні арешту на майно, та не наведено достатніх правових підстав для арешту майна, як того вимагає п.1 ч.2 ст.173 КПК України. Також зазначає, що згідно з договором від 03.05.2017 року між 195 Центральною базою Державної спеціальної служби транспорту України (військова частина НОМЕР_1) та ТОВ «Фонд Девелопмент Груп», останнє прийняло на себе виконання частини функцій замовника будівництва житлового комплексу на земельній ділянці за адресою: м.Київ, вул.Магнітогорська, 5, а спорудження об'єкту будівництва здійснюється на підставі відповідного дозволу, вданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України. Крім того, зазначає, що майно, на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, оскільки матеріали клопотання не містять доказів того, що таке майно є предметом кримінального правопорушення чи містить на собі його сліди. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 02.08.2019 року та ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Також адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, оскільки ухвалу від 02.08.2019 року постановлено без виклику представників ТОВ «Фонд Девелопмент Груп» та 195 Центральної бази Державної спеціальної служби транспорту України (військова частина НОМЕР_1), а копію ухвали отримано 15.08.2019 року.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги;

- адвоката, який діє в інтересах заявників ТОВ «Фонд Девелопмент Груп», 195 Центральної бази Державної спеціальної служби транспорту України (військова частина НОМЕР_1) - ОСОБА_6., який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі;

- ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Разом з цим встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто слідчим суддею 02.08.2019 року без повідомлення та участі власників майна чи їх представників в судовому засіданні. Копію оскаржуваної ухвали, як зазначено представником, отримано 15.08.2019 року. При цьому, апеляційну скаргу подано 20.08.2019 року, тобто вона є поданою в межах визначеного законом п'ятиденного строку, таким чином строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв'язку з чим він поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що надійшли до суду апеляційної інстанції, та ухвали слідчого судді, військовою прокуратурою Центрального регіону України здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000004 від 15.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.426-1 КК України, за обставинами вчинення військовими службовими особами військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду перевищення своїх службових повноважень, тобто вчинено умисні дії, які явно виходять за межі наданих прав та повноважень, чим спричинено істотну шкоду державним інтересам у вигляді безпідставної передачі під будівництво житлових будинків частини земельної ділянки площею близько 8 га по вул.Магнітогорській, 5, у м.Києві, яка відведена для експлуатації та обслуговування будівель і споруд зазначеної військової частини.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року клопотання задоволено та накладено арешт на нерухоме майно у вигляді земельної ділянки, що розташована за адресою: м.Київ, вул.Магнітогорська, 5.

Задовольняючи клопотання про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000004, слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування такого заходу кримінального провадження, як арешт майна, необхідно для забезпечення збереження речових доказів, а також проведенню швидкого, повного та неупередженого розслідування у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, постановляючи ухвалу, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Разом з цим, слідчим суддею не дотримано вимоги ч.4 ст.173 КПК України щодо застосування найменш обтяжливого способу арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах третіх осіб, та не обґрунтував необхідність накладення арешту на збудовані квартири.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що під час задоволення клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя взагалі не встановлював достатність доказів на підтвердження підстав для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, як на це посилається слідчий у своєму клопотанні.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об'єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, ще встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об'єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Посилаючись на необхідність накладення арешту на нерухоме майно з метою збереження речових доказів, слідчий суддя не пересвідчився в наявності достатніх доказів, які дають підстави вважати, що ТОВ «Фонд Девелопмент Груп» або 195 Центральна база Державної спеціальної служби транспорту України (військова частина НОМЕР_1) мають буд-яке відношення до кримінального правопорушення, що розслідується. Будь-яких даних про оголошення підозри посадовим особам вказаних юридичних осіб в рамках даного кримінального провадження матеріали клопотання не містять.

Крім того, жодних об'єктивних даних, які б підтверджували, що нерухоме майно у вигляді земельної ділянки, що розташована за адресою: м.Київ, вул.Магнітогорська, 5, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, колегія суддів з наданих до суду матеріалів провадження не вбачає.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

На підставі викладених обставин, які вказують на необ'єктивність судового розгляду, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання начальника відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_7. в рамках кримінального провадження №0000004, про накладення арешту на майно, а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером :62:067:0002, площею: 13,9837 га, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 5.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах заявників ТОВ «Фонд Девелопмент Груп», 195 Центральної бази Державної спеціальної служби транспорту України (військова частина НОМЕР_1) - ОСОБА_6., задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 02 серпня 2019 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000004, а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером :62:067:0002, площею: 13,9837 га, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 5 та перебуває у власності Держави України в особі Київської міської державної адміністрації (), на праві постійного користування вказаною земельною ділянкою у державній організації (установі, закладу) 195 Центральній базі Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1) () з цільовим призначення для експлуатації та обслуговування будівель і споруд військової частини, із забороною її використання не за цільовим призначенням, скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_7. в рамках кримінального провадження №0000004, про накладення арешту на майно, а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером :62:067:0002, площею: 13,9837 га, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 5 та перебуває у власності Держави України в особі Київської міської державної адміністрації (), на праві постійного користування вказаною земельною ділянкою у державній організації (установі, закладу) 195 Центральній базі Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1) () з цільовим призначення для експлуатації та обслуговування будівель і споруд військової частини, із забороною її використання не за цільовим призначенням.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3