Провадження №1-кп/127/559/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторони обвинувачення: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

сторони захисту: адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьої статті 185 Кримінального кодексу України та ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених частиною третьою статті 187, частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьої статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) та ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених частиною третьою статті 187, частиною третьою статті 185 КК.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив вирішити питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_13 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до приписів частини третьої статті 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Зауважив, що ризики, які існували на час застосування до ОСОБА_13 запобіжного заходу не відпали,останній обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів у період не знятої та не погашеної судимості, крім того не має соціально-стримуючих факторів.

Прокурор ОСОБА_14 підтримала думку прокурора ОСОБА_5 , а також звернулася до суду із письмовим клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 . Клопотання мотивовано тим, що останній вчинив інкримінований йому злочин в період не знятої та не погашеної судимості, не має соціально-корисних зв`язків, не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходів.

Потерпілий ОСОБА_7 підтримав думку прокурорів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_11 заперечив щодо продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу, посилаючись на ту обставину, що стороною обвинувачення не дотримано норм кримінально-процесуального законодавства щодо форми звернення із відповідним клопотанням.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_10 проти продовження строку утримання обвинувачених під вартою заперечив, оскільки прокурорами не доведено існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з частиною першою статті 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому частиною другою статті 331 КПК регламентовано, що в ирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Порядок продовження строку тримання під вартою регламентований статтею 199 глави 18 КПК, зокрема, частиною першою зазначеної статті визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При цьому суд враховує, що частина третя статті 199 КПК є відсильною нормою щодо статті 184 КПК. Зі змісту частини другої статті 184 КПК випливає, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Стороною обвинувачення приписів частини другої статті 184 та частини третьої статті 199 КПК дотримано не було. Разом з тим, частиною третьою статті 331 КПК визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 18.05.2019 р. за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 187 КК було затримано ОСОБА_13 , і слідчим суддею 20.05.2019 р. до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Ухвалою слідчого судді від 11.07.2019 р. останньому продовжено строк дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування до 18.07.2019 р.В подальшому 17.07.2019 р. під час підготовчого судового засідання було продовжено строк утримання обвинуваченого ОСОБА_13 під вартою з метою забезпечення кримінального провадження та попередження вчинення обвинуваченим позапроцесуального впливу на потерпілого та свідків.

Крім того, 18.04.2019 р. за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК було затримано ОСОБА_12 , 19.04.2019 р. до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому було продовжено до 18.07.2019 р.17.07.2019 р. за результатом проведення підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_12 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а кримінальне провадження передано колегії суддів для вирішення питання щодо доцільності об`єднання та в подальшому зазначенні кримінальні провадження об`єднанні в одне.

Отже, згідно з приписами частини третьої статті 331 КПК необхідно перевірити доцільність подальшого утримання обвинувачених під вартою, оскільки строк дії попередньої ухвали спливає 15.09.2019 р.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинувачених під вартою суд враховує положення частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК, суд враховує, що Європейським Судом з прав людини звернуто увагу на те, що ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання; він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21, справа «Подвезько проти України»).

Також суд приймає до уваги, що Європейський Суд з прав людини звернув увагу на те, що для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку (п. 63, справа «Тодоров проти України»).

Відповідно до вимог статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності, вчиненого в період не знятої і не погашеної судимості. ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого та особливо тяжкого злочинів проти власності, вчиненого в період не знятої і не погашеної судимості. Суд також враховує, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, зокрема, потерпілий та свідки у кримінальному провадженні судом не допитані. Тому з метою забезпечення кримінального провадження та попередження вчинення обвинуваченими позапроцесуального впливу на зазначених осіб, відповідно до положень частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_12 та ОСОБА_13 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів
Керуючись статтями 331, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 13.09.2019 р. до 23:59 год. 11.11.2019 р.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя-доповідач:

Суддя:

Суддя: