Провадження № 1-кс/643/5272/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року року слідчий суддя Московський районний суду м. Харкова
ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Московського районного суду м. Харкова клопотання слідчого першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 00000396 від 04.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 368, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 205-1, ч.2 ст. 28 ч.І ст. 205, ч. З ст. 189, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205 ч. 1, ч.5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1, ч. З ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 191, ч. 1 ст. 357, ч.І ст. 366 КК України,

встановив:
До Московоського районного суду міста Харкова надійшло вищезазначене клопотання, яке Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова
ОСОБА_4 від 12.08.2019 повернуто на доопрацювання, у зв`язку з чим зазначене вноситься, як уточнююче, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно, що було виявлено та вилучено за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 за адресою - АДРЕСА_1 , а саме: два флеш-накопичувача, один з яких в металевому корпусі з написами у вигляді ієрогліфів, другий в пластиковому корпусі з металевою дужкою, на якій мається напис у виді гравіювання «goodRam twister 8GB», які було вилучено в приміщенні кімнати ОСОБА_5 та поміщено в пакет № 1. Володільцем зазначених речей є ОСОБА_5 ; мобільний телефон iAphone 10 XSmax, s/n НОМЕР_1 із sim- карткою НОМЕР_2 та ноутбук Apple, s/n C1MSFS14H3QD вилучено в приміщенні кімнати ОСОБА_5 та поміщено в пакет № 2. Володільцем зазначених речей є ОСОБА_5 із забороною користування, розпорядження, відчуження.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що організованою злочинною групою у складі: організаторів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; виконавців - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 та інших на теперішній час невстановлених осіб, а також засновників та директорів фіктивних підприємств: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , та ряду інших невстановлених осіб, створено та забезпечується функціонування «конвертаційного центру».
Організаторами «конвертаційного центру» було створено або придбано низку підприємств, без наміру здійснення підприємницької діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності з надання послуг по переводу грошових коштів з безготівкової форми в готівку для підприємств реального сектору економіки. Підприємства зареєстровані на номінальних керівників та засновників, підконтрольних учасникам злочинного угруповування, які фактично, реального відношення до їх діяльності та управління коштами на їх рахунках не мають.
Також, встановлено, що директори вказаних підприємств фактично не мають відношення до ведення зазначеними підприємствами фінансово - господарської діяльності, а є лише підставними особами, на яких оформлені вказані підприємства, що використовуються для відмивання грошових коштів та мінімізації оподаткування підприємствами реального сектору економіки. Всі зазначені підприємства не знаходяться за юридичними адресами, не мають офісних, виробничих чи складських приміщень, не мають основних засобів, не мають найманих працівників.
Під час досудового розслідування предъявлено ряд підозр учасникам групи, в тому числі одному з організаторів «конвертаційного центру» - ОСОБА_7 .
З метою встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні, перевірки інформації та здобуття повного обсягу фактичних даних щодо причетності вказаних та інших осіб до створення та функціонування «конвертаційного центру», виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знарядь кримінального правопорушення або майна, яке здобуте у результаті його вчинення слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, 08.08.2019 на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_23 проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який безпосередньо займався реєстрацією фіктивних підприємств «конвертаційного центру», відкриттям розрахункових рахунків в банківських установах.
У ході обшуку виявлено та вилучено, наступні речі, а саме:
- два флеш-накопичувача, один з яких в металевому корпусі з написами у вигляді ієрогліфів, другий в пластиковому корпусі з металевою дужкою, на якій мається напис у виді гравіювання «goodRam twister 8GB», які було вилучено в приміщенні кімнати ОСОБА_5 та поміщено в пакет № 1. Володільцем зазначених речей є ОСОБА_5 ;
-мобільний телефон iAphone 10 XSmax, s/n НОМЕР_1 із sim-карткою НОМЕР_2 та ноутбук Apple, s/n C1MSFS14H3QD вилучено в приміщенні кімнати ОСОБА_5 та поміщено в пакет № 2. Володільцем зазначених речей є ОСОБА_5 .
Постановою слідчого від 08.08.2019 вищевказані речі визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду до суду не надійшло.
Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань розташованим у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000396 від 04.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 368, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 205-1, ч.2 ст. 28 ч.І ст. 205, ч. З ст. 189, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205 ч. 1, ч.5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1, ч. З ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 191, ч. 1 ст. 357, ч.І ст. 366 КК України.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 08.08.2019 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який безпосередньо займався реєстрацією фіктивних підприємств «конвертаційного центру», відкриттям розрахункових рахунків в банківських установах.
08.08.2019 року на підставі вказаної ухвали Московського районного суду
м. Харкова від 08.08.2019 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 з 08.12 год. до 10.15 год., в ході якого, згідно протоколу обшуку від 08.08.2019 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні сторони обвинувачення.
09.08.2019 року до Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в якому сторона обвинувачення просила накласти арешт на майно, вилучене 08.08.2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 12.08.2019 року зазначене клопотання повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Вказана копія ухвали отримана слідчим 16.08.2019 року відповідно до розписки.
Після проведення обшуку клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Згідно копії розписки слідчого вказана копії ухвали отримана ним 16.08.2019 року та в подальшому вказане клопотання про арешт майна, згідно відмітки Укрпошти на конверті, відправлені поштою 18.08.2019, та надійшло до Московського районного суду м. Харкова після усунення недоліків 20.08.2019 року. Додержання процесуального строку шляхом подачі клопотань на пошту відповідає положенням ст. 116 КПК України.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків слідчим не порушено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено 08.08.2019 року за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 за адресою - АДРЕСА_1 , а саме: два флеш-накопичувача, один з яких в металевому корпусі з написами у вигляді ієрогліфів, другий в пластиковому корпусі з металевою дужкою, на якій мається напис у виді гравіювання «goodRam twister 8GB», які було вилучено в приміщенні кімнати ОСОБА_5 та поміщено в пакет № 1, мобільний телефон iAphone 10 XSmax, s/n НОМЕР_1 із sim- карткою НОМЕР_2 та ноутбук Apple, s/n C1MSFS14H3QD вилучено в приміщенні кімнати ОСОБА_5 та поміщено в пакет № 2, володільцем зазначених речей є ОСОБА_5 , із забороною користування, розпорядження, відчуження - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104 Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1