н/п 1-кп/490/164/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

11 грудня 2019 року м.Миколаїв

Колегія Центрального районного суду м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

під час розгляду у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002886 від 20.06.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 16.10.2019 року по даному кримінальному провадженню було призначено молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено ряд питань та проведення якої доручено експертам Миколаївського НДЕКЦ МВС України. Крім того, з метою забезпечення проведення вказаної експертизи, судом було доручено прокурору ОСОБА_6 відібрання біологічних зразків крові обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_8 ..

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про винесення уточнюючої ухвали про призначення молекулярно-генетичної експертизи, оскільки станом на сьогоднішній день місцезнаходження потерпілої ОСОБА_8 не встановлено та надати зразки крові останньої для проведення даної експертизи не є можливим. У зв`язку з цим, вважав доцільним поставити на вирішення експертів лише питання: "чи є на наданих на дослідженнях змивах з піхви та обличчя потерпілої кров людини, клітини з ядрами чи сперматозоїди? Якщо є, то чи можливо встановити їх ДНК - профіль? Якщо так, то який він?", після чого вже визначитись з необхідністю проведення експертизи по іншим питанням.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора про винесення уточнюючої ухвали про призначення молекулярно-генетичної експертизи заперечували.

Вислухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Частиною 1 статті 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Під час проведення судового розгляду встановлено, що станом на сьогоднішній день молекулярно-генетична експертиза по даному кримінальному провадженню, яка була призначена ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 16.10.2019 року, не проведена, оскільки прокурором не були надані для її проведення біологічні зразки крові обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_8 ..

Не відібрання та не надання прокурором даних біологічних зразків крові унеможливлює проведення даної експертизи, яка призначалась судом з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження та встановлення обставин, які підлягають доказуванню, а тому колегія суддів приходить до висновку, що заявлене клопотання прокурора є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Крім того, в судовому засіданні прокурором було подано клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .. В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися, а обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні та не дасть можливості запобігти ризикам. Зокрема, запобігання спробам з боку обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_5 є раніше судимим за вчинення корисливих злочинів та не має законних джерел доходів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечував та просив змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів приходить до наступного.

Під час проведення досудового розслідування ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 31.10.2016 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово продовжувався судом, востаннє ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 16.10.2019 року до 14 грудня 2019 року включно.

Відповідно ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього судом не встановлено.

Так, колегія суддів вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_5 і щодо яких останньому органом досудового розслідування пред`явлене обвинувачення. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованих злочинах, зможе вплинути на потерпілу, яка ще не допитувалась під час судового розгляду, ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування), продовжити вчиняти нові злочини, оскільки є раніше судимим за скоєння корисливих злочинів.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, що вказує на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

За сукупності таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Доводи захисника в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, необхідних для продовження тримання під вартою, та зводяться лише до незгоди з клопотанням прокурора, а тому в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.177, 178, 183, 194, 197, 242, 245, 331, 332, 372 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні клопотання прокурора про винесення уточнюючої ухвали про призначення молекулярно-генетичної експертизи - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.
Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, а саме до 08 лютого 2020 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання - відмовити.
Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3