Номер провадження: 11-сс/813/1866/19
Номер справи місцевого суду: 517/552/19 1-кс/517/134/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 29.10.2019 року, якою відмовлено у задоволені клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000148, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2019 року відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 29.10.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника СВ Захарівського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000148, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2019 року, відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що не доведено правову підставу для накладення арешту на майно, оскільки в клопотанні відсутні відомості про те, яка саме особа підозрюється у кримінальному правопорушенні та відсутні докази, що вказують на вчинення нею кримінального правопорушення.
Слідчим суддею зазначено, що слідчим в судовому засіданні не надано доказів кому належить даний речовий доказ та чи є ризик відчуження, розпорядження та використання даного майна.
На думку слідчого судді, надані слідчим докази не відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу слідчого судді, задовольнити клопотання та постановити нову ухвалу про накладення арешту на майно, що є знаряддям злочину спиляний відрізок стовбура дерева дуба, довжиною 1 метр 08 см, діаметром 10 см з однієї сторони, та 11,5 см з іншої сторони.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що спиляний відрізок стовбура дерева дуба може являтись знаряддям злочину, у подальшому може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та може відіграти роль речового доказу у кримінальному провадженні, з метою його збереження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, для можливості проведення судових експертиз, які важливі для з`ясування обставин кримінального правопорушення, на вказане майно слід накласти арешт.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.
З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, якими визначені завдання кримінального судочинства, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів .

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно слідчий суддя не дотримався вказаних вимог закону, неповно з`ясував обставини справи, у зв`язку з чим прийшов до необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні даного клопотання.

Як убачається з матеріалів провадження СВ Захарівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000148, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2019 року, відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.10.2019 року приблизно об 11:00 годині в Старомайорському лісі, який знаходиться за межами с. Майорське Захарівського району Одеської області та належить до Павлівського лісництва, ОСОБА_7 , в ході конфлікту завдав один удар відрізком стовбура дерева в область голови ОСОБА_9 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, гематоми правого ока, які призвели до мозкової коми.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 19.10.2019 року було виявлено та на підставі протоколу вилучено спиляний відрізок стовбура дерева дуба, довжиною 1 метр 08 см, діаметром 10 см з однієї сторони, та 11,5 см з іншої сторони (а.п.5-6).

Постановою від 19.10.2019 року вищевказаний спиляний відрізок стовбура дерева дуба визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні (а.п.10).

В протоколі огляду речових доказів від 19.10.2019 року зафіксовано, що на зазначеному відрізку стовбура дерева виявлено нашарування речовини бурого кольору, зовні схожої на кров (а.п.9).

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 19.10.2019 року, саме зазначеним відрізком стовбура дерева ОСОБА_7 нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_9 .

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що в результаті отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 помер, на даний час вирішується питання про перекваліфікацію та висунення підозри ОСОБА_7 .

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або)зберегли на собі його сліди.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Висновки апеляційного суду.
Апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею при розгляді клопотання не дотримано вимоги ч. 3 ст. 170 КПК України, в зв`язку з чим неправомірно та необґрунтовано відмовлено в накладенні арешту на вищевказаний спиляний відрізок стовбура дерева дуба, який можливо є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у рамках даного кримінального провадження, оскільки зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги положення п.2 ч.3 ст.407 КПК України, згідно з якими апеляційний суд, має право скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, апеляційний суд, за результатами розгляду клопотання слідчого, вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника СВ та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 29.10.2019 року, якою відмовлено у задоволені клопотання начальника СВ Захарівського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000148, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2019 року відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника СВ Захарівського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 19.10.2019 року у Старомайорському лісі, що знаходиться за межами с. Майорське Захарівського району Одеської області та належить до Павлівського лісництва Захарівського району Одеської області, майно, а саме: спиляний відрізок стовбура дерева дуба, довжиною 1 метр 08 см, діаметром 10 см з однієї сторони, та 11,5 см з іншої сторони, в рамках кримінального провадження №0000148, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2019 року відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.
Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого в даному кримінальному провадженні.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4