Справа № 750/6908/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/769/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001875 від 25.03.2019, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 липня 2019 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

-18.07.2012 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 27.11.2014 року умовно достроково на невідбутий строк 9 місяців 27 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини, доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_6 , просить його скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 липня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання визначено рахувати з 12.06.2019 року.

Запобіжний захід йому до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.

Стягнуто з нього на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2669 грн. 00 коп.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що при призначенні обвинуваченому міри покарання суд, нехтуючи вимогами ст. 50, 65 КК України, ст. 370 КПК України, не в повній мірі врахував всі дані, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема, неодноразове притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, та факт невідшкодування потерпілому завданої матеріальної шкоди.

Також судом не враховано кількість злочинів, прямий умисел та мотиви вчинення кожного з них.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а призначене покарання таким, що відповідає особі та тяжкості вчинених ним злочинів.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 21.03.2019 року, в період часу з 09 год. 00 хв. по 15 год. 44 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, шляхом віджиму міжкімнатних дерев`яних дверей за допомогою сокири, проник до спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав насос марки «Lavita» модель La 190241, вартістю 236 грн. 30 коп., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

21.03.2019 року, в період часу з 16 год. 00 хв. по 18 год. 37 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, через раніше пошкоджені дерев`яні двері, проник до спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав пилосос марки «LG» модель vc37343s, вартістю 500 грн., витяжний вентилятор «Домовент С 100», вартістю 164 грн. 02 коп., овочерізку «Kamille», вартістю 320 грн. 00 коп., а всього таємно викрав майна на загальну суму 984 грн. 02 коп., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

21.03.2019 року, в період часу з 19 год. 00 хв. по 20 год. 29 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, через раніше пошкоджені дерев`яні двері, проник до спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав мікрохвильову піч марки «Delfa» модель d200mw, вартістю 900 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

22.03.2019 року, в період часу з 09 год. 00 хв. по 11 год. 29 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, через раніше пошкоджені дерев`яні двері, проник до спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав масляний обігрівач марки «Delfa» модель DНВ-9, вартістю 1000 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

22.03.2019 року, в період часу з 12 год. 00 хв. по 16 год. 58 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, через раніше пошкоджені дерев`яні двері, проник до спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав шуруповерт марки «Expert Tools» модель CD 12/1, вартістю 413 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

23.03.2019 року, в період часу з 06 год. 00 хв. по 09 год. 10 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, через раніше пошкоджені дерев`яні двері, проник до спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав машинку для стрижки марки «Maxwell» моделі «mw2112», вартістю 270 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

23.03.2019 року, в період часу з 09 год. 30 хв. по 19 год. 52 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, через раніше пошкоджені дерев`яні двері, проник до спальної кімнати квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав монтажну піну марки «Fugen Lux 20», вартістю 95 грн. 00 коп., набір ручного інструменту марки "Сталь", вартістю 320 грн. 00 коп., набір кришталевого посуду: ваза, дві чашки, підставка, графін, вартістю 270 грн. 00 коп., а всього таємно викрав майна на загальну суму 685 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченого при обставинах, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким у судовому засіданні не оспорюються. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання кримінального провадження у суді І інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченого судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

В судовому засіданні апеляційного суду, як і в суді 1 інстанції, обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та у вироку суду. В скоєному каявся, просив не призначати йому більш суворе покарання, врахувавши його відношення до скоєного та його особу.

Згідно з ч. 1 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до приписів ст. 65 вказаного Кодексу суд призначає покарання у межах санкції закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступеня тяжкості такого діяння, даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Прокурор порушує питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання обвинуваченому і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями). Однак не обгрунтував, чому саме збільшення строку міри покарання на 10 місяців, як він просить, буде більш дієвим, аніж визначене покарання судом, обмежившись лише висловом щодо явної м`якості покарання.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, а також інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання, тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вирішення судом 1 інстанції питання про призначення ОСОБА_6 покарання ґрунтується на наведених вимогах законів.

Суд І інстанції при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими, кількість та вартість викладеного майна, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, не одружений, не працюючий, відсутність негативних характеристик, стан його здоров`я, якій підтверджений в апеляційному суді довідкою з Чернігівського слідчого ізолятора, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, висновок органу пробації, згідно якого виправлення обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції з цілодобовим наглядом і контролем, та обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах, встановлених в санкції ч.3 ст. 185 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням і не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання. Тому, усупереч доводам апеляційної скарги прокурора, суд 1 інстанції ухвалив рішення, яким із додержанням статей 50, 65 КК України призначив обвинуваченому справедливе покарання, що належить відбувати реально.

Зазначені в апеляційній скарзі прокурора обставини враховані судом при призначенні покарання, а сама по собі тяжкість вчиненого діяння, кількість епізодів крадіжки, в силу закону, не є безумовними перешкодами для призначення реальної міри покарання, визначеної судом 1 інстанції.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 липня 2019 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4