Справа № 759/8174/19 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2163/2019 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 263 КК України
У Х В А Л А
іменем України

24 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0001944 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13.05.2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, РНОКПП фізичної особи не відомий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 ККУкраїни не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 (два) роки; на підставі ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави вартість проведення судово-балістичної експертизи, що становить 942 грн 06 коп.

Постановлено після набрання вироком законної сили речові докази: 12 патронів, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві (м. Київ, пр-т Перемоги, 109) знищити.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 06.03.2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева дорога, 2, біля зупинки громадського транспорту знайшов коробку з-під цигарок в якій знаходилось 12 патронів, які останній взяв собі, чим незаконно їх придбав.

Тоді ж, ОСОБА_7 , не маючи передбаченого законом дозволу на носіння та зберігання бойових припасів порушив «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, придбав патрони, які став незаконно носити та зберігати при собі без передбаченого законом дозволу.

13.03.2019 року в період часу з 14 години 20 хвилин до 14 години 36 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Жмеринська, 4, був зупинений працівниками поліції, яким останній видав 12 патронів, які є бойовими пістолетними патронами калібру 9х18 зразку 1951 року, що споряджені оболонковими кулями «Пст» зі стальним осердям. Дані патрони можуть бути використані у нарізній вогнепальній зброї відповідного калібру.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13.05.2019 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України змінити в частині вирішення долі речових доказів, виклавши резолютивну частину наступним чином: речові докази по справі: 12 патроні калібру 9х18 зразку 1951 року, що перебувають на зберіганні в камері схову речових доказів Святошинського УП КПК НП в м. Києві конфіскувати в дохід держави на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України. Прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає, що оскаржуваний вирок постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в частині вирішення долі речових доказів, а саме їх знищення. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції жодним чином не було вмотивовано, чому предмет злочину, слід знищити, а не конфіскувати в дохід держави. На переконання прокурора, при визначенні долі речових доказів, суд першої інстанції не врахував, що патрони були предметом кримінального правопорушення, а тому повинен був керуватися положеннями п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого, який проти задоволення апеляційної скарги не заперечував; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушені відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.

Суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ст. 349 КПК України суд, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та, відповідно до ст. 404 КПК України, перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для зміни судового рішення при розгляд справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частина 1 статті 412 КПК України передбачає, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підпунктом 9 пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів.

Відповідно до п.3 ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Постановою старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 від 24.04.2019 року, патрони, які були вилучені у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001944 від 13.03.2019 року та здано їх на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУ НП у м. Києві /а. п. 25-26/.

Відповідно до Регламенту Європейського парламенту і Ради ЄС № 258/2012 від 14.03.2012 року про імплементацію статті 10 Протоколу ООН проти незаконного виготовлення та обігу вогнепальної зброї, її складових частин і компонентів, а також боєприпасів до неї, який доповнює Конвенцію Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності (Протокол ООН про вогнепальну зброю), та про встановлення дозволів на експорт і заходів щодо імпорту та транзиту вогнепальної зброї, її складових частин і компонентів, а також боєприпасів до неї, патрони до стрілецької зброї є боєприпасами.

Боєприпаси не є цілком забороненими предметами, однак, обіг їх обмежений і легально можливий лише у спосіб, чітко передбачений законом.

Тобто, при вирішенні питання про речові докази у кримінальному провадженні №0001944, суд першої інстанції мав керуватися положеннями п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, однак ним вказаних вимог закону дотримано не було.

Разом з тим, п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, на який посилається прокурор, не може бути застосований у даному випадку, оскільки, враховуючи що предмет кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КПК України, пов`язаний з незаконним, тобто, без передбаченого законом дозволу, обігом, у даному випадку має бути переданий відповідній установі.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13.05.2019 року щодо ОСОБА_7 , в частині вирішення питання про речові докази змінити, зазначивши, що речові докази, а саме 12 патронів, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві передати до уповноваженого органу Національної поліції Святошинського УП ГУ НП у м. Києві.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

С У Д Д І :

___________________ ___________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4