Справа № 392/1134/19
Провадження № 1-кп/392/195/19

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2019 рокуМаловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючої: судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска кримінальне провадження № 0000456 відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області, українця, громадянина україни, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 скоїв заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, при наступних обставинах.

25.06.2019 року близько 15:00 години ОСОБА_4 , прийшов до магазину «Дежурний», який розташований за адресою: вул. Казакова, 43 А, в смт. Смоліне, Маловисківського району Кіровоградської області де у нього виник умисел на заволодіння шляхом зловживання довірою мобільним телефоном марки «Xiaomi redmi go blue» з флеш картою об`ємом картою 4 Гб., що належить ОСОБА_3 .

В подальшому, обвинувачений під приводом необхідності зателефонувати, попрохав у ОСОБА_3 її мобільний телефон марки «Xiaomi redmi go blue» з флеш картою об`ємом картою 4 Гб., не підозрюючи злочинних намірів потерпіла передала останньому вище вказаний мобільний телефон. Після чого отримавши мобільний телефон від ОСОБА_3 , обвинувачений вийшов з приміщення магазину та пішов в невідомому напрямку, при цьому не повернувши телефон марки «Xiaomi redmi go blue» з флеш картою об`ємом картою 4 Гб. власнику, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_3 на суму 2008,30 гривень.

Отже, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні надано угоду укладену між обвинуваченим та потерпілою про примирення, відповідно до змісту якої, обвинувачений повністю визнав свою вину в скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Згідно ч.7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Згідно ч. 8 даної статті повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Відповідно до пункту 4 укладеної угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, у вигляді штрафу до п"ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абзацу 2 пункту 5 даної угоди потерпіла ОСОБА_3 згодна на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Тобто, сторони не дійшли однозначно згоди щодо призначення обвинуваченому покарання за вчиненння кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Крім того, зі змісту угоди не зрозуміло коли її укладено між сторонами.

Тому, враховуючи приписи ст. 474 КПК України, суд не вбачає законних підстав для затвердження угоди про примирення.

Керуючись, ст. ст. 314, 471, 474, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИ:

Відмовити в затвердженні угоди про примирення укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_3 в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000456 за обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя