ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 ,обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2019 року кримінальному провадженні №0000233 щодо :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, одруженого цивільним шлюбом та має на утриманні одну малолітню дитину, батьком якої офіційно не значиться, не працюючого, раніше судимого вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03.04.2009 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 17.05.2013 року по відбуттю покарання, обвинуваченого за ст.186 ч.3 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Колінківці Хотинського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта середня, одруженого цивільним шлюбом, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого за ст.186 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2019 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.186 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 обчислений з 11 травня 2018 року, тобто з часу його затримання та зараховано попереднє ув`язнення у строк покарання.

Провадження№11-кп/822/247/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10
Категорія:ст. 186 ч.3 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід залишений у виді утримання під вартою до вступу вироку у законну силу, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 06 червня 2019 року.

ОСОБА_6 визнаний винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.186 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На пiдставi ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено вiд вiдбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину i виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п.п.2, 4 ч.3; п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді утримання під вартою змінений на особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу. ОСОБА_6 звільнений з-під варти в залі суду та покладені на нього на період до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 06 червня 2019 року, обов`язки прибувати до суду за викликом, не відлучатися з місця свого проживання за межі Чернівецької області, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 процесуальні витрати та вирішено долю речових доказів.

На вказаний вирок надійшли апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі посилався на те, що судом першої інстанції не в повній мірі враховані всі пом`якшуючі обставини, зокрема те, що у нього на утриманні є малолітня дитина, батьки- пенсіонери,а мати перенесла хірургічне втручання. Також зазначає, що суд при призначенні покарання не взяв до уваги жодної довідки з місця проживання та з місця утримання,які його характеризують позитивно.Просив пом`якшити покарання,застосувавши вимоги ст.69 КК України

У апеляційній скарзі прокурор просив вирок скасувати в частині призначення покарання ОСОБА_6 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та безпідставним звільненням обвинуваченого від відбування покарання.

Апелянт вказує,що районний суд, приймаючи рішення про застосування ст.75 КК України, належним чином не врахував,що скоєний ОСОБА_6 злочин відноситься до тяжких та за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 8 років. Також суд не зважив на суспільну небезпечність скоєного злочину, який,за фактичними обставинами,вчинений за наявності одразу декількох кваліфікуючих ознак грабежу- групою осіб, з проникненням до житла та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої особи пенсійного віку. Вважає, що звільнення ОСОБА_6 від відбування з випробуванням покарання не буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним інших злочинів.Просив ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_6 реальне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Оскільки у апеляційній скарзі прокурора порушене питання про погіршення становища лише щодо обвинуваченого ОСОБА_6 та ухвалення нового вироку в частині призначення ОСОБА_6 покарання, судова колегія,керуючись вимогами ст.420 КПК України, п.10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 15.05.2006 року «Про практику постановлення судами вироків(постанов) при розгляді кримінальних справ у апеляційному порядку),вважає необхідним ухвалити окремий процесуальний документ-вирок- в цій частині .

У апеляційному суді прокурор підтримав апеляційну скаргу та вважав необгрунтованою апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 .
Під час апеляційного розгляду обвинувачені та їх захисники просили відхилити апеляційну скаргу прокурора та задовольнити подану ОСОБА_8 апеляційну скаргу.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ,захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ,дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає вирішенню окремим процесуальним документом,а подану обвинуваченим ОСОБА_8 апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.
Згідно з вироком, ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , вступивши в попередню злочинну змову між собою, 09 травня 2018 року, біля 02.50 години, діючи умисно, протиправно з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, на автомобілі марки «Fiat Punto», номерний знак республіки Польща НОМЕР_1 , прибули до будинку АДРЕСА_3 .

У подальшому ОСОБА_8 застосувавши сльозоточивий газ до потерпілої ОСОБА_12 , яка проживає за вищевказаною адресою, разом із ОСОБА_6 проникли через вікно до будинку, де ОСОБА_8 утримував ОСОБА_12 руками за шию та прикривав їй долонею рот, щоб не кричала, а ОСОБА_6 відкрито викрав у потерпілої ноутбук марки «Acer Aspire 5250» серійний номер LXRJY0C51601, вартістю 2646,66 гривень, ноутбук марки «Olivetti Olibook М1030» моделі «М1100» вартістю 1415 гривень, планшет марки «Assistant» моделі «А100» вартістю 505 гривень, електричну бритву «Zowael» моделі «RSCX 5800» вартістю 125,50 гривень, відео-реєстратор марки «Becker» моделі «ВЕ S02» вартістю 1616,64 гривень, грошові кошти в сумі 100 гривень, 20 Євро, що в перерахунку на національну валюту України станом на 09.05.2018 року становить 625,80 гривень, банківську пенсійну картку «Приватбанк» № НОМЕР_2 , гроші в сумі 10 російських рублів, що в перерахунку на національну валюту України станом на 09.05.2018 року становить 4,19 грн., паспорт ОСОБА_12 , упаковку електродів марки «Monolith» вартістю 100 гривень та два гаманці вартістю 200 гривень, чим спричинили ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 7338 гривень 79 копійок. Після цього і ОСОБА_6 і ОСОБА_8 з викраденим з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок суду в частині доведеності винуватості ОСОБА_8 та правильності кваліфікації діяння за обставин, викладених у вироку, не оспорюється в апеляційній скарзі, а тому колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить в ухвалі доводів на підтвердження таких висновків.

Згідно вимог ст.ст. 50, 65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд повинен врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини його вчинення та наслідки,дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судова колегія вважає, що таких вимог районний суд при призначенні покарання ОСОБА_8 дотримався у повній мірі,врахувавши у тому числі і обставини,на які посилається обвинувачений.

Так,суд зважив,що ОСОБА_8 щиро розкаявся,активно сприяв розкриттю злочину,добровільно відшкодував шкоду потерпілій і такі обставини пом`якшують покарання.

Також суд врахував,що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання,.У матеріалах провадження наявна також позитивна характеристика на обвинуваченого із ДУ`Чернівецький слідчий ізолятор»

Суд, окрім того,вказав,що ОСОБА_8 має на утриманні неповнолітню дитину,батьком якої офіційно не зареєстрований.

Апеляційному суду надані докази про те,що мати ОСОБА_8 є пенсіонеркою.Разом із тим, доводи ОСОБА_8 про те,що батьки пенсіонери на його утриманні,суд правильно відкинув,оскільки доказів,що обвинувачений працює та матеріально утримує батьків,не було надано.

Суд правильно врахував,що ОСОБА_8 вчинений тяжкий злочин.

Раніше обвинувачений уже був судимий за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів,відбував покарання у місцях позбавлення волі та після звільнення знову вчинив умисний тяжкий злочин,отже,не зробив належних для себе висновків та не став на шлях виправлення.

За фактичними обставинами,злочин скоєний обвинуваченими у нічний час, із проникненням у житло,із застосуванням насильства відносно потерпілої ОСОБА_12 .

Остання є пенсіонеркою,особою похилого віку і така обставина обгрунтовано врахована судом як обтяжуюча покарання.

Судова колегія вважає,що суд першої інстанції,належним чином врахувавши викладені вище обставини у їх сукупності,правильно призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі,при цьому наближене до мінімальної межі санкції ч.3 ст.186 КК України.

Таке покарання є необхідним і буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України та пом`якшення покарання колегія не вбачає,а тому подану обвинуваченим апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419 КПК України,колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 -без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення,а засудженим-у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3