Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/1881/19
УХВАЛА
Іменем України

21 листопада 2019 року Крижопільский районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1
з участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль, Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та до засудження жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого:
- 18.05.2015 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 1ст. 186 КК України до 200 годин громадських робіт;
- 16.11.2015 року Жмеринським міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, 75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки.
про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2019 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно - дострокове звільнення. По даній справі ОСОБА_4 засуджений 05.01.2018 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, 71, 72 КК України до 2 років 2 місяців обмеження волі.
Своє клопотання мотивує тим, що відбув необхідний термін покарання для умовно дострокового звільнення, під час якого довів своє виправлення. Просить застосувати до нього умовно - дострокове звільнення.
Засуджений ОСОБА_4 надав заяву про розгляд клопотання в його відсутність, клопотання підтримав та просив звільнити його умовно - достроково.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення є передчасним, засуджений не довів своє виправлення.
Суд, заслухавши думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.
Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 05.01.2018 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, 71, 72 КК України до 2 років 2 місяців обмеження волі.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Як вбачається з матеріалів справи, строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 13.03.2018 року.
Станом на 21 листопада 2019 року ОСОБА_4 відбув 1 рік 8 місяців 8 днів призначеного судом покарання, що становить 1/2 частини призначеного строку покарання.
З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 з 13.03.2018 року відбуває покарання в державній установі «Крижопільський виправний центр (№113)». Після прибуття до установи, був працевлаштований різноробочим по виконанню завдань щодо благоустрою установи, а згодом на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика» в м. Ладижин. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 допустив три порушення режиму утримання, а саме категорично відмовився виконувати роботу по благоустрою установи, порушив розпорядок дня, а саме спав на своєму робочому місці в непередбачений час, вжив спиртні напої, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та суворої догани. Після проведення бесід профілактично-виховного характеру змінив своє ставлення до режиму утримання та за сумлінну поведінку та ставлення до праці чотири рази заохочувався правами начальника установи.
Проявляє соціально корисну ініціативу, але участі в суспільному житті відділення не приймає. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи, але не завжди виконує передбачені законом вимоги. Готовності до самоскерованої соціально-правомірної поведінки не проявляє.
Участь в заходах виховного характеру приймає, але під постійним впливом зі сторони адміністрації установи. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення».
Вину в скоєному визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має.
З матеріалів справи видно, що на даний час засуджений ОСОБА_4 фактично відбув необхідну частину строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

Саме лише твердження ОСОБА_4 про те що, він довів своє виправлення, не узгоджується з висновком адміністрації установи, оскільки засуджений під час перебування у виправній колонії, не довів свого виправлення і тому застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення є передчасним.
Поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання у вигляді обмеження волі у своїй сукупності не дає підстав вважати, що ОСОБА_4 довів своє виправлення, оскільки, допускав грубі порушення умов відбування покарання, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Суд находить, що вищевказані обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_4 , своєю поведінкою не довів виправлення, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.
Суддя