Справа № 286/3940/19
У Х В А Л А

28 листопада 2019 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю : прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого і проживаючого по АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та додані до клопотання матеріали , -

ВСТАНОВИВ :

28 листопада 2019 року слідчий Овруцького ВП ОСОБА_5 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 01.10.2015 Овруцьким районним судом Житомирської області за ст.ст.185 ч.2, 270-1 ч.1, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі, 26.04.2019 звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, а також будучи притягнутим до кримінальної відповідальності Овруцьким ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області 01.08.2019 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та ч.1 ст.263 КК України, 31.08.2019 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263 КК України, 10.10.2019 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та 08.11.2019 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та будучи не засудженим за них, на шлях виправлення не став і скоїв повторне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 14 листопада 2019 року близько 11 години 00 хвилин в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 знаходячись неподалік першого під`їзду вказаного будинку, помітив належний ОСОБА_6 велосипед марки «Мінськ», який стояв біля лавочки та вирішив його викрасти, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_4 повторно, з корисливих спонукань, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника, підійшов до вказаного велосипеда, та взявши руками за кермо, покотив його в напрямку вул. Богдана Хмельницького, 2, м. Овруч, тим самим таємно викрав належний ОСОБА_6 велосипед марки «Мінськ», вартістю 1896 грн..

Таким чином ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1896 грн.

Своїми умисними діями, вираженими в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_4 доказується показаннями його як підозрюваного, протоколами огляду місця події та іншими матеріалами кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий, на шлях виправлення не став, а скоїв кримінальне правопорушення середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи те, що в ході досудового розслідування встановлено причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, санкція статті за вчинення якого передбачає арешт на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, при цьому, останній має непогашену та не зняту в законному порядку судимість, повторність скоєних злочинів свідчить про те, що підозрюваний продовжуватиме злочинну діяльність за вказаних обставин, в органу досудового розслідування достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 знаходячись на волі може незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню шляхом не явки чи не своєчасної явки для проведення слідчих (розшукових) дій або іншим чином, застосування менш суворих запобіжних заходів не забезпечить належну його процесуальну поведінку, слідчий просить клопотання задовольнити.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні просила клопотання задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні свою вину визнав, але просив не обирати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, вивчивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, об`єктом посягання якого є врегульовані законом суспільні відносини власності, відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном.

28.11.2019 року ОСОБА_4 у відповідності до ст.278 КПК України повідомлено про підозру.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слідчий суддя враховує не лише наявність у кримінальному провадженні вагомих доказів обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що підозрюваний, маючи не погашену судимість повернувся до суспільно-небезпечної поведінки, вчинив нові злочини.

До того ж, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя поряд з цим також враховує особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також факти того, що він не працює та немає постійного джерела прибутку, сім`ї, крім того немає постійного місця проживання, схильний до суспільно-небезпечної поведінки, оскільки притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, має непогашену судимість, що фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку слідчого або прокурора у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, необхідно задовольнити, а до підозрюваного застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислювати з моменту затримання підозрюваного, визначеного відповідно до ст.209 КПК України, тобто з 28.11.2019 року.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Зважаючи на наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та враховуючи існування ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; а також враховуючи недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків, керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194,196, 205, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави у вигляді двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 4014,00 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у строк дії ухвали на спеціальний рахунок територіального управління ДСА.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обоов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання

Повідомити під розпис ОСОБА_4 про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Термін дій покладених на підозрюваного судом обов`язків у разі внесення застави визначити два місяці з моменту звільнення його з-під варти.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і закінчується 26 січня 2020 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1