Справа № 182/2390/19
Провадження № 1-кп/0182/737/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження № 0000761 за обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, не одруженого, який працює на ТОВ «НЗФ» слюсарем, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В кінці лютого 2019 року у ОСОБА_3 , обрубника лиття в ливарному цеху ПрАТ «Нікопольський ремонтний завод», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників буд. 56, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення брухту, який залишився після обрубки фрагментів відлитих виробів, та який він повинен був здавати майстру після закінчення зміни для подальшого використання.

Реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_3 в період часу з кінця лютого 2019 року по 20 березня 2019 року, з приміщення ливарного цеху ПрАТ «Нікопольський ремонтний завод», непомітно від інших працівників, шляхом вільного доступу, діючи умисно, із корисливих мотивів, таємно викрав:

-фрагмент сплаву «нікарін» вагою 3,842 кг., вартістю відповідно до судової товарознавчої експертизи № 112 від 28.03.2019 року становить 268,94 грн.;

-фрагмент сплаву «Вид 25/332 м/с 30Х32НЗЛФ» вагою 4,449 кг., вартістю відповідно до судової товарознавчої експертизи № 112 від 28.03.2019 року становить 58,68 грн. Загальна вартість майна, яке ОСОБА_3 намагався викрасти складає 327,62 грн.;

Викрадене майно ОСОБА_3 з кінця лютого 2019 року по 20 березня 2019 року складає в рукавицю «крага», яку ховав за своєю робочою шафкою в приміщенні ливарного цеху.

20.03.2019 року близько 15-30 год. ОСОБА_3 , після закінчення робочої зміни, заховавши під куртку рукавицю з викраденими фрагментами сплавів, вийшов з приміщення ливарного цеху та направився до виходу з території промислового майданчику колишнього НПТЗ.

Однак, на КПП № 2, 20.03.2019 року близько 16-00 год. ОСОБА_3 був затриманий з викраденим майном співробітником охорони ТОВ «Вето» ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав, та пояснив, що він працював обрубником лиття в ливарному цеху. На протязі 2 місяців, з лютого 2019р., він збирав обрубки металів після лиття, які складав в рукавицю «крага». Назбиравши певну кількість, він, 20.03.2019р., близько 15.30 год., сховавши крагу під одежу, хотів винести викрадений метал, однак був затриманий охороною на КПП 2. Він згоден з кількістю і вартістю викраденого, зазначеними в обвинувальному акті. В скоєному кається. Зазначений метал брав, з метою заробити грошей для допомоги хворому діду.

Допитаний в судовому засіданні представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 суду показав, що ОСОБА_3 скоїв крадіжку обрубків лиття з підприємства. Так як обвинувачений з викраденим був затриманий на КПП, метал був повернутий, шкода підприємству не заподіяна, цивільний позов не заявлявся. Покарання просив призначити на розсуд суду.

Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України повністю доведена.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставини справи; особу винного, який офіційно працює на ТОВ «НЗФ», не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується задовільно; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття, при відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу, в мінімальному розмірі.

Суд також вважає за необхідне, керуючись ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта по судово-товарознавчої експертизи № 112 від 28.03.2019 року в сумі 200 грн. 00 коп.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази, які передані під розписку ПрАТ « Нікопольський ремонтний завод» - залишити в їх користуванні.

Запобіжний захід не обирався.

Заходи забезпечення не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 124 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази, які передані під розписку ПрАТ « Нікопольський ремонтний завод» - залишити в їх користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 112 від 28.03.2019 року в розмірі 200 ( двісті) грн. 00 коп.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід не обирався.

Заходи забезпечення не застосовувались.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 діб з дня його проголошення, через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1