У Х В А Л А
Іменем України
15 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю скаржника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , на постанову слідчого другого СВ Другого управління організації досудових розслідувань (Управління розслідувань злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) ДБР ОСОБА_4 від 27.09.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000240 від 25.03.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.

В обґрунтування скарги ОСОБА_5 зазначає, що 27.09.2019 року слідчим другого СВ Другого управління організації досудових розслідувань (Управління розслідувань злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) ДБР ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000240 від 25.03.2019 року.

Скаржник не погоджується з вказаною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою, а тому просить слідчого суддю її скасувати.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Слідчий, проти задоволення скарги заперечив.

Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника, повно та всебічно дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В своїй скарзі заявник зазначає, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а саме: під час винесення оскаржуваної постанови слідчим перекручено фактичні дані, які покладено в основу постанови; слідчим необґрунтовано змінено кваліфікацію кримінального правопорушення; до матеріалів кримінального провадження не долучено необхідних письмових доказів; не допитано ОСОБА_6 , тощо.

Разом з тим з постанови слідчого про закриття кримінального провадження та наданих ним в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 від 25.03.2019 року було проведено належним чином, та був проведений необхідний обсяг слідчий дій, для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Так, в межах кримінального провадження були допитані особи, які мали відношення до розслідуваного кримінального провадження, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та досліджені письмові докази.

Слідчим в його постанові про закриття кримінального провадження досліджена та надана належна правова оцінка події, яка стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР. Також постанова про закриття кримінального провадження містить належний аналіз доводів заявника з приводу події, що стала підставою для проведення досудового розслідування.

Що стосується не проведення допиту ОСОБА_6 , про якого зазначає ОСОБА_3 у своїй скарзі, то слідчий суддя звертає увагу скаржника на вимоги ч. 5 ст. 40 КПК України, згідно якої слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Тобто слідчий здійснюючи досудове розслідування здійснює допит тих осіб, показання яких на його думку матимуть значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Отже з матеріалів досудового розслідування вбачається, що слідчий обґрунтовано прийшов до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Також слідчий суддя не вирішує питання належної правової кваліфікації кримінального правопорушення, оскільки вирішення такого питання не належить до його компетенції.

Таким чином, на думку слідчого судді, слідчий здійснюючи досудове розслідування даного кримінального провадження провів усі необхідні слідчі та процесуальні дії, для встановлення істини у кримінальному провадженні, а тому постанова слідчого є обґрунтованою, такою що ґрунтується на отриманій в ході досудового розслідування інформації та вимогах закону.

Враховуючи викладене, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22,26,91,92,284,303,306,307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , на постанову слідчого другого СВ Другого управління організації досудових розслідувань (Управління розслідувань злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) ДБР ОСОБА_4 від 27.09.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000240 від 25.03.2019 року відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1