ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1436/19 Справа № 216/3941/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
підозрюваного (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 31.01.2018 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 289 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 5 років 1 місяцю позбавлення волі. Звільнився 03.07.2018 по відбуттю строку покарання.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2019 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 було відмовлено.
Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло з 21.00 години до 07.00 години строком на 60 днів, тобто до 14-00 годин 24 листопада 2019 року включно.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України, тому, враховуючи обставини передбачені ст. 178 КПК України, зокрема особу підозрюваного, який вину визнав, працює, просить не застосовувати йому запобіжний засіб у вигляді тримання під вартою, оскільки обіцяє і надалі працювати, при цьому суд враховує, що ОСОБА_8 раніше судимий, судимість не погашена, однак останній має постійне місце реєстрації в АДРЕСА_1 та проживає за вказаною адресою з матір`ю ОСОБА_11 , що свідчить про міцність соціальних зв`язків за місцем проживання.
Зазначене вище, на думку суду, дає підстави для відмови у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ст. 178 КПК України, та вважає за необхідне обрати менш суворий запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, з урахуванням графіку його робочого дня, з покладанням на підозрюваного обов`язків передбачених п.п.1-3,8 ст.194 КПК України.

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2019 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити повністю та обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчий суддя при розгляді клопотання не приділив належної уваги доводам прокурора та слідчого про те, що ОСОБА_8 раніше був судимий за вчинення ряду тяжких корисливих злочинів і судимість ця дійсно не погашена.
Крім того, у клопотанні було зазначено про те, що 24.06.2019 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України. У зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_8 не було встановлено у зв`язку з переховуванням останнього від органів досудового розслідування, на підставі ст. ст. 278, 135 КПК України, повідомлення про підозру було направлено поштою, а підозрюваного ОСОБА_8 було оголошено у розшук.
Також ОСОБА_8 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, віднесених до тяжких злочинів, вчинення яких передбачає покарання покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, з метою уникнення вказаного покарання, маючи закордонний паспорт, може виїхати за межі України та безперешкодно змінити місце свого теперішнього мешкання, що у подальшому може ускладнити процес встановлення його місцезнаходження та вплинути на розумність строків досудового розслідування та судового розгляду.
В ході судового розгляду прокурором суду було надано витяг з ЄРДР за фактом заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень в ході виконання службових обов`язків, які були отриманні під час правомірного затримання ОСОБА_8 на підставі ухвали суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки прокурора, який апеляційну скаргу підтримав за викладених у ній підстав, підозрюваного та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
Відповідно до правової позиції , викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Марченко проти України при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
В даному випадку колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яка достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Разом з цим, колегія суддів визнає слушними доводи апеляційної скарги прокурора в частині наявності ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з наступних підстав.
Як убачається з наданих матеріалів, ОСОБА_8 раніше був судимий за вчинення ряду тяжких корисливих злочинів і судимість ця у встановленому законом порядку не знята та не погашена.
24.06.2019 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України.
Оскільки місцезнаходження ОСОБА_8 не було встановлено у зв`язку з переховуванням останнього від органів досудового розслідування, на підставі ст. ст. 278, 135 КПК України, повідомлення про підозру було направлено поштою, а підозрюваного ОСОБА_8 було оголошено у розшук.
Таким чином, під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження обставини, викладені в клопотанні слідчого та апеляції прокурора, про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, втім не доведено можливість його усунення на даному етапі досудового розслідування лише у такий обтяжливий для підозрюваного спосіб, як застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому апеляційний суд вважає, що факт вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за наявності конкретних фактів ухилення та переховування останнього від органів досудового слідства свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту у період часу з 21:00 години до 07:00 години, а натомість необхідність застосування в даному конкретному випадку цілодобового домашнього арешту.
Що стосується посилання прокурора в апеляції на те, що ОСОБА_8 з метою уникнення вказаного покарання, маючи закордонний паспорт, може виїхати за межі України та безперешкодно змінити місце свого теперішнього мешкання, то вони є безпідставними, оскільки слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу на останнього був покладений обов`язок, передбачений п.8 ч.5 ст. 194 КПК України, а стосовно факту заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень в ході виконання службових обов`язків, які були отриманні під час правомірного затримання ОСОБА_8 на підставі ухвали суду, слідчий суддя цілком обгрунтовано не взяв це до уваги у зв`язку з відсутністю повідомлення ОСОБА_8 про підозру за ч.2 ст. 345 КК України з приводу події, що відбулася 25.09.2019 року.
За таких обставин колегія суддів, не погоджуючись з правильністю оскаржуваної ухвали слідчого судді, вважає за необхідне скасувати її та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати своє житло цілодобово.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2019 року скасувати.
Клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 24 листопада 2019 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки, а саме:
- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, чи суду;
- цілодобово не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4