Справа № 346/3844/19
Провадження № 1-кп/346/487/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі головуючого судді : ОСОБА_1
участю секретаря : ОСОБА_2 ,
прокурора : ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого : ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень № 0000496 від 25 травня 2019 року та № 0000423 від 10 травня 2019 року про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, розлученого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 24 травня 2018 року вироком Коломийського міськрайонного суду за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох місяців арешту, покарання відбув повністю, депутатом не обирався,

- у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 126-1, 185 ч. 2 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 10 травня 2019 року приблизно о 08 год. 15 хв., перебуваючи біля магазину "Наш край", що в АДРЕСА_3 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, маючи на меті заволодіння чужим майном, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_8 велосипед марки "Дорожник", після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинув, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши матеріальну шкоду в розмірі 1095,50 грн..

Крім того, обвинувачений за місцем проживання по АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї матері, ОСОБА_4 домашнє насильство.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 251455 від 13 лютого 2019 року близько 13:20 год. в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно матері, ОСОБА_9 , за що постановою Коломийського міськрайонного суду від 20 березня 2019 року визнаний винуватим за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі сто сімдесят гривень.

В подальшому, аналогічне порушення щодо даної потерпілої ОСОБА_10 вчинив 24 травня 2019 року, за що постановою суду від 09 серпня 2019 року визнаний винуватим за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення - штраф триста сорок гривень.

15 липня 2019 року обвинувачений втретє вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_9 , за що постановою суду від 25 липня 2019 року визнаний винуватим за ч. 2 ст. 173 -2 КУпАП з накладенням стягнення - адміністративний арешт строком на сім діб.

Незважаючи на вжиті заходи, обвинувачений, продовжуючи протиправну поведінку, в період часу з 21:00 год. 31 серпня 2019 року по 02:00 год. 01 вересня 2019 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті умисне заподіяння тілесних ушкоджень на грунті неприязних відносин наніс один удар головою в обличчя ОСОБА_9 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців, які згідно висновку експерта від 09 вересня 2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів в повному обсязі, пояснивши суду, що в травні 2019 року, перебуваючи біля магазину "Наш край" в с. Нижній Вербіж Коломийського району викрав велосипед, який на даний час повернуто потерпілій. Також зазначив, що протягом тривалого часу у них із матір"ю виникають сімейні конфлікти через різного роду непорозуміння, здебільшого тоді, коли він перебуває в стані сп"яніння.

У вчиненому щиро розкаюється. Просить врахувати, що викрадений велосипед повернутий потерпілій та обіцяв примиритися із матір"ю, а тому не карати суворо.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що син зловживає алкоголем і в нетверезому стані влаштовує конфлікти, під час яких ображає її нецензурними стовами, погрожує фізичною розправою та заподіює побої. При призначенні покарання обвинуваченому покладається на позицію суду.

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з"явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що на даний час претензій до обвинуваченого не має, на суворому покаранні не наполягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз"яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо матері, що призвело до психологічних і фізичних страждань потерпілої та погіршення якості життя потерпілої особи.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Досудовою доповіддю Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області від 26 листопада 2019 року визначено, що, беручи до уваги зібрану інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, відділ вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства не можливе та становить високу небезпеку для суспільства чи окремих осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу.

Обставинами, що пом"якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України є рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Виходячи із характеру вчиненого та відношення до скоєного можливо обрати винуватій особі покарання визначене статтями за якими він обвинувачується, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Витрати за проведення експертизи стягнути з винуватої особи.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 392-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 126-1 КК України та призначити покарання :

- за ст. 126-1 КК України - три місяці арешту;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - шість місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - шість місяців арешту.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою, взявши під варту із зали судового засідання.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 16:30 год. 29 листопада 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_5 628,04 грн. витрат за проведення експертизи.

Речовий доказ : велосипед марки "Дорожник", переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_11 - залишити їй у власності.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1