УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000559 від 20.05.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000559 від 20.05.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000559 від 20.05.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що в ході досудового розслідування встановлено, що приблизно з початку січня 2019 року, з корисливих спонукань, з метою отримання доходу на постійній основі від організації незаконного переправлення через державний кордон України іноземних громадянин, у тому числі нелегальних мігрантів, а також наданням зазначеним особам під час перетину державного кордону України відповідних засобів для усуненням перешкод, у тому числі підроблених документів з відповідними відмітками у них, які надають право перетину кордону, ОСОБА_5 розпочав підшукування осіб, у яких відсутні документи, які надають право на перетин державного кордону України, чи які не можуть скористатися своїми справжніми документами в силу різних обставин.

В ході проведення обшуку 30.08.2019 р. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2019 р. за місцем мешкання ОСОБА_5 в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено, а саме: мобільний телефон марки «Samsung», в якому знаходиться сім-картка мобільного оператора «лайфселл» № НОМЕР_1 .

З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, а також забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно під час обшуку, в зв`язку з чим слідчий звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про здійснення розгляду клопотання у його відсутність.

Адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про здійснення розгляду клопотання у його відсутність., в заяві заперечував щодо задоволення клопотання та накладення арешту.

Власник майна ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просив здійснити розгляд вказаного клопотання у його відсутність.

Вивчивши матеріали клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Зі змісту клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів вбачається, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000559 від 20.05.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

31.08.2019 р. в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено, а саме: мобільний телефон марки «Samsung», в якому знаходиться сім-картка мобільного оператора «лайфселл» № НОМЕР_1 .

Згідно з постановою слідчого від 31.08.2019 року вищевказане майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Також, згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст.98 цього Кодексу, а такожз метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання .
Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів клопотання та доведено слідчим в суді, вилучене вищевказане майно на час розгляду клопотання є майном, яке відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України щодо речових доказів.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що жодній особі у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру у незаконному перенаправленні осіб через державний кордон України у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. В зв`язку з чим, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи клопотання про арешт майна саме з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що вказане у клопотанні майно, яке 31.08.2019 року було виявлено та вилучено під час обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту на вказане майно.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 31.08.2019 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung», в якому знаходиться сім-картка мобільного оператора «лайфселл» № НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя