УХВАЛА
Іменем України

13 листопада 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, погодженого прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000394 від 09.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2019 року слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки «ЗАЗ 968 М» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого МРЕВ-4 м. Києва 10.03.1998, належить ОСОБА_5 , проживаючій за адресою:

АДРЕСА_1 , з позбавленням права на його відчуження.

В клопотанні вказано, що 09.08.2019 близько 08 год. 40 хв. на 16 км + 690 м автодороги «Бердичів Іванопіль» поблизу будинку № 4 по вул. Братів Міцкевичів с. Лісова Слобідка Бердичівського району Житомирської області сталось зіткнення автомобіля «ЗАЗ 968 М» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в напрямку м. Бердичева, з автопоїздом у складі самоскида «КАМАЗ 55111» реєстраційний номер

НОМЕР_3 та причепа «ГКБ 8551» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку в сторону смт. Іванопіль Чуднівського району Житомирської області.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ЗАЗ 968 М» ОСОБА_6 , його пасажири ОСОБА_8 і неповнолітній ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження та загинули на місці пригоди, а неповнолітня ОСОБА_10 з отриманими тілесними ушкодженнями доставлена до Бердичівської ЦМЛ.

Відомості про вчинення зазначеного кримінального правопорушення 09.11.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000394 з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 286 КК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого МРЕВ-4 м. Києва 10.03.1998, транспортний засіб марки «ЗАЗ 968 М» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , проживаючій за адресою:

АДРЕСА_1 .

В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та транспортного засобу 09.11.2019 встановлено, що автомобіль «ЗАЗ 968 М» реєстраційний номер НОМЕР_1 має механічні пошкодження, отримані внаслідок зіткнення транспортних засобів.

Таким чином, автомобіль «ЗАЗ 968 М» реєстраційний номер НОМЕР_1 зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Отже, існують достатні підстави вважати, що він є доказом злочину.

Власник майна та слідчий повідомлялися про час та місце розгляду клопотання.

Слідчий звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у його відсутність, в заяві вказав, що клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності-також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Беручи до уваги викладене, обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, враховуючи, що вилучені речі можливо використати як речові докази у кримінальному провадженні та у випадку не накладення на них арешту можуть бути знищені, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, експертного дослідження та збереження вище вказаних речей, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ЗАЗ 968 М» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого МРЕВ-4 м. Києва 10.03.1998, належить ОСОБА_5 , проживаючій за адресою:

АДРЕСА_1 , із встановленням заборони на його відчуження (розпорядження).

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1