Справа № 577/3809/18
Провадження № 1-кс/577/2250/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" липня 2019 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тьоткино, Глушковського району, Курської області, РФ, циганки, громадянки РФ, освіта базова загальна середня, не заміжної, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, останній раз 05.06.2019 року Новозаводським районним судом м. Чернігова ст. 190 ч.2 КК України до 1700 грн. штрафу, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку

яка підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

23 липня 2019 року слідчий СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 160560 грн.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що 25.08.2018 року близько 12 год. ОСОБА_4 , проходячи повз господарство ОСОБА_7 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , через паркан помітила, що на подвір`ї нікого немає та, керуючись злочинним корисливим умислом, направленим на викрадення чужого майна, відчинивши незамкнуту хвіртку, безперешкодно увійшла на територію зазначеного домоволодіння, відчинила незамкнуті двері до веранди, через які безперешкодно проникла до житлового будинку, а потім, обшукавши приміщення веранди, повторно таємно викрала грошові кошти в сумі 2200 грн., що були сховані потерпілою ОСОБА_7 під подушкою на дивані. У подальшому, ОСОБА_4 , маючи намір зникнути непоміченою з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим, направилася до виходу з вказаного господарства, проте при виході з двору біля хвіртки її протиправні дії були помічені жителькою сусіднього господарства ОСОБА_8 , яка стала голосно кричати, а потім, стала бігти за ОСОБА_4 та, наздогнавши її за декілька метрів, намагалась зупинити, вхопивши та утримуючи її за одяг. Однак, ОСОБА_4 , не зважаючи на те, що її дії були помічені сторонньою особою, маючи намір довести свій злочинний корисливий умисел до кінця з метою отримання можливості розпорядитись викраденим, продовжила відкрито викрадати грошові кошти ОСОБА_7 , та стала опиратись ОСОБА_8 . При цьому, під час штовханини ОСОБА_4 згубила частину викрадених грошей в сумі 1000 грн., але не припиняючи своїх злочинних дій з метою утримання решти викраденого майна, а саме грошових коштів в сумі 1200 грн., вирвалась та разом з викраденим втекла з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим, отримавши можливість розпоряджатись грошовими коштами потерпілої на власний розсуд.

25.08.2018 року вказані відомості внесені до ЄРДР № 0000862 за ст.186 ч.3 КК України.

22.07.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ст. 185 ч. 3 КК України та 23.07.2019 року про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який дає обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного вчинити інші кримінальні правопорушення.

Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого корисливого злочину, за який згідно санкції ст. 186 ч.3 КК України їй загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років. Підозрювана ніде не працює та не має джерела доходів, існує за рахунок скоєння корисливих злочинів, є особою, схильною до скоєння кримінальних правопорушень, неодноразово (6 разів) судима, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку. Крім того, ОСОБА_4 не заміжня, утриманців не має, що свідчать про відсутність у неї стійких соціальних зв`язків, вона також не має реєстрації та постійного місця проживання, в АДРЕСА_1 , фактично не мешкає, а тому тривалий час її місце знаходження не неможливо було встановити.

За таких обставин, які є вагомими, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, а тому до підозрюваної ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що виправдовує потреби досудового розслідування та вказаний ступінь втручання у права і свободи підозрюваної.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала і прохала його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, проти застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечують, вважають, що вказана підозра є необгрунтована.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 22 липня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч. 3 КК України, а 23 липня 2019 року повідомлено про нову підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч. 3 КК України (а.с. 21-31 ).

Відповідно до припису ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, яке є тяжким злочином, за ст. 186 ч.3 КК України законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, найпереконливіші з яких: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , покази підозрюваної ОСОБА_4 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 (а.с.6-10, 23-25, 29-31 ).

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Тому всі докази перевірялися лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором, що існує ризик вчинити інші кримінальні правопорушення. Так, ОСОБА_4 ніде не працює та не має джерела доходів, є особою, схильною до скоєння кримінальних правопорушень, неодноразово (6 разів) судима, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку. Разом з цим, наявність іншого ризику, зазначеного у клопотанні, лише декларується, але не доведена.

Так, підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, не підтверджені жодним фактом. Посилання при цьому лише на тяжкість злочинів та покарання за них, є недостатнім обґрунтуванням вказаного ризику, оскільки підозрювана в розшуку не перебувала, даних про те що вона не з`являються за викликами до слідчого суду не надано. При цьому, рапорти оперуповноваженого, які маються в матеріалах клопотання та з яких вбачається, що неможливо встановити місце перебування ОСОБА_4 , з огляду на положення ст.ст. 84, 85, 86 КПК України, не є належним та допустимим доказом, а тому не може бути прийнятий судом.

Слідчим суддею враховано також, що ОСОБА_4 має на утриманні малолітнього сина (а.с.41). Претензій потерпіла ОСОБА_7 до підозрювіаної не має та згодна укласти угоду (а.с. 38).

Оцінивши все в сукупності, слідчий суддя вважає необхідним та доцільним, керуючись нормою ч.4 ст. 194 КПК України, обрати підозрюваній більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, оскільки прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК, а саме, застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваної, наявність ризику, положення п.3 ч.1 ст. 194 КПК України вважаю доцільним застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваною ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Керуючись ст.ст. 176-178, 193, 194, 197, 376 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора, слідчого або суду;

3) носити електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали встановити до 20 вересня 2019 року до 24 год. 00 хв.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що покладені на неї обов`язки застосовуються до 20 вересня 2019 року до 24 год. 00 хв. У разі необхідності зазначений строк може бути продовжений за клопотанням прокурора, в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію та обов`язки скасовуються.

Підозрюваній ОСОБА_4 під підпис повідомити про покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 обов`язків, покладеним на неї у зв`язку із застосуванням до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покласти на Конотопський ВП ГУНП в Сумській області.

Повний текст ухвали оголошено 26 липня 2019 року о 09 годині 46 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом 5 днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1