Справа № 346/2053/19
Провадження № 1-в/346/115/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, засудженого 12.10.2018 року Бучацьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна. Згідно з ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 12.12.2018 року вказаний вирок змінено в частині призначеного покарання та засуджено ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік,-

початок строку: 18.07.2018 р.

кінець строку: 18.07.2019 р.

в с т а н о в и в :

засуджений звернувся до суду із вказаною заявою, оскільки на засіданні комісії адміністрації вказаної колонії відмовлено у направленні до суду відповідного подання щодо засудженого. Тому він просить умовно-достроково звільнити його від невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні засуджений вказану заяву підтримав із зазначених підстав.

Представник адміністрації колонії в судовому засіданні пояснив, що засуджений не довів свого виправлення, у зв`язку з чим відповідною комісією прийняте рішення про відсутність підстав для застосування щодо нього ст. 81 КК України.

Прокурор проти вказаного клопотання заперечила, оскільки однією з обов`язкових умов для застосування до засудженого ст.81 КК України є його сумлінне ставлення до праці. Однак, засуджений безвідповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань .

Суд, заслухавши вказаних учасників, вивчивши матеріали, наявні в особовій справі засудженого, приходить до наступних висновків.

Відповідно до правил ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Згідно з положеннями ч.2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Частиною 1 ст.6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а згідно з положеннями ч.3 цієї статті основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Крім того, обов' язковими умовами для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є відбуття визначених ч.3 ст.81 КК України частин покарання в залежності від ступеня тяжкості вчиненого злочину, форми вини та кримінального минулого засудженого.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з 01.03.2019 року відбуває покарання в Державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)».

Згідно із виписки з протоколу № 6 від 21.03.2019 року засідання адміністративної комісії з розгляду питань умовно-дострокового звільнення засудженому ОСОБА_5 відмовлено у направленні матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення, оскільки він не довів свого виправлення (арк. особ. справи 51).

Відповідно до характеристики, затвердженої начальником вказаної установи виконання покарань 18.04.2019 року, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: не допускав порушення установленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. На виробництві установи засуджений працевлаштований, до роботи відноситься посередньо, безвідповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. До виконання законних вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням (арк. особ. справи № 53).

Згідно із довідкою про заохочення та стягнення на засудженого за весь час відбування покарання у вказаній колонії заохочення засудженому не оголошувались, стягнення не накладались (арк. особ. справи № 54).

Таким чином, на переконання суду, з врахуванням згаданих вище обставин справи в даному випадку відсутні достатні правові підстави для застосування до засудженого ст. 81 КК України, оскільки засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

На підставі наведеного та ст.81 КК України, керуючись ст.336, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 , засудженого 12.10.2018 року Бучацьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст.307 КК України з врахуванням ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 12.12.2018 року до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік , відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1