Справа № 336/17/18
Провадження № 1-в/336/162/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2019 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представниці Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 , розглянув подання заступника начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2018 року, -
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 звернувся до суду з вищевказаним поданням, в якому зазначається, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2018 року громадянина ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді 4 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, згідно з ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
14.05.2018 року копія вироку відносно засудженого ОСОБА_6 отримана та прийнята до виконання, засуджений поставлений на облік, заведена особова справа № 43/2018.
21.05.2018 року засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, з обов`язками покладеними на нього судом, з правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння нового злочину. Засудженому роз`яснено положення ч. 3 ст. 164 КВК України та те, що поважними причинами неявки визнаються хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені. Окрім того, він був ознайомлений з положеннями статті 166 КВК України.
Також 21.05.2018 року постановою засудженому ОСОБА_6 було встановлено дні явки на реєстрацію, а саме 2 та 4 понеділок кожного місяця та заведений листок реєстрації.
08.04.2019 року засуджений не з`явився на реєстрацію, причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим на адресу проживання засудженого було направлено виклик про необхідність явки до уповноваженого органу з питань пробації для надання пояснень на 16.04.2019 року.
15.04.219 року засуджений з`явився до органу пробації, надав письмове пояснення, однак документально підтверджених поважних причин для неявки на реєстрацію не встановлено, у зв`язку з чим згідно з ч. 4 ст. 166 КВК України до засудженого застосовано застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного судом покарання.
Незважаючи на роз`яснювальну роботу, яка проводилась із засудженим, застосоване попередження, 10.06.2019 року, 24.06.2019 року та 08.07.2019 року засуджений знов не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим був викликаний до відділу пробації.
10.07.2019 року засуджений надав письмове пояснення, однак поважних причин для неявки на реєстрацію не встановлено, у зв`язку з чим до засудженого вдруге застосовано застереження у вигляді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.
Як зазначається в поданні, в цілому під час іспитового строку ОСОБА_6 зарекомендував себе з негативного боку. За час перебування на обліку порушував умови та порядок звільнення від відбування покарання з випробуванням, а саме ухилявся від виконання обов`язку покладеного на нього судом відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, що виразилось в неявці до уповноваженого органу пробації на реєстрацію без документально підтверджених поважних причин, порушував вимоги ч. 3 ст. 164 КВК України, а саме: не з`являвся за викликом до уповноваженого органу з питань пробації без документально підтверджених поважних причин. За зазначені порушення має два письмових попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання.
Таким чином, засуджений не виконує умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Враховуюче вищевикладене, заступник начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду з зазначеним поданням для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 та направлення його для відбування призначеного судом покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що не з`являвся на реєстрацію, оскільки у зв`язку з скрутним матеріальним становищем вимушений був працювати. Так, 08.04.2019 року не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію, оскільки він неофіційно працевлаштувався до ТОВ «Сігма», з 08.04.2018 року працював допізна, боявся втратити роботу. Про своє працевлаштування інспектора не повідомив, однак 15.04.2019 року з`явився до відділу пробації та надав письмові пояснення з приводу неявки. Копію трудового договору він не мав можливості надати, оскільки в подальшому його звільнили, у зв`язку з тим, що після перевірки службою безпеки підприємства його особи, було з`ясовано, що він має судимість. Стосовно своєї неявки 10.06.2019 року, 24.06.2019 року та 08.07.2019 року, пояснив, що він знайшов роботу на будівництві за межами м. Запоріжжя через свого знайомого, де потрібно було постійно працювати, у зв`язку з чим він не мав можливості та коштів прибути на реєстрацію у визначені дні. Коли йому подзвонив знайомий та повідомив, що його розшукують, він залишив роботу та поїхав до м. Запоріжжя разом із знайомим сусідом на його автомобілі, який їхав до міста. 10.07.2019 року він з`явився до уповноваженого органу пробації та надав письмові пояснення. На даний час обставини змінились, він знайшов роботу у м. Запоріжжі та неофіційно працевлаштувався у ТОВ «Делівері» вантажником, зобов`язався більше не припускати порушень та з`являтися на реєстрацію до органу пробації у визначені дні явки, що він без порушень і робить після другого попередження. Просив не скасовувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та не направляти його для відбування призначеного покраання.
Представниця Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області в судовому засіданні просила прийняти рішення щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням на розсуд суду.
Прокурор в судовому засіданні просив не скасовувати звільнення від відбування покарання з випробування відносно засудженого, оскільки він має шанс на виправлення, виїхлдячи з його поведінки після попередження вдруге.
Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора та представника уповноваженого органу з питань пробації, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні подання з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно з вимогами ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів особової справи № 43/2018 р. засудженого ОСОБА_6 , постановою від 21.05.2018 року останньому встановлено дні явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а саме: 2 та 4 понеділок кожного місяця (а.с.11).
Згідно з листком реєстрації, наявного в особовій справі (а.с.12), засуджений ОСОБА_6 за час перебування на обліку не з`явився на реєстрацію 4 рази, а саме: 08.04.2019 року, 10.06.2019 року, 24.06.2019 року та 08.07.2019 року.
Відповідно до додаткового листка реєстрації, який було оглянуто в судовому засіданні, засуджений з 22.07.2019 року по 15.10.2019 року постійно з`являвся на реєстрацію у визначені дні, пропусків не було.
Після неявки 08.04.2019 року засуджений 15.04.2019 року з`явився до органу з питань пробації та надав пояснення, відповідно до яких він повідомив, що не з`явився на реєстрацію, оскільки неофіційно працевлаштувався та працював до піздна, боявся втратити роботу, зобов`язався надати копію трудового договору, однак в своїх поясненнях 22.04.2019 року зазначив, що не має можливості його надати у зв`язку з його звільненням. Після чого тричі з`являвся на реєстрацію, після трьох неявок поспіль: 10.06.2019 року, 24.06.2019 року та 08.07.2019 року, з`явився до уповноваженого органу пробації 10.07.2019 року, надав письмові пояснення відповідно до яких пояснив, що не міг з`явитися на реєстрацію, оскільки перебував за межами м. Запоріжжя, працював на будівництві, у зв`язку з чим не міг прибути на реєстрацію та не мав коштів для приїзду.
Викладене дає підстави для висновку, що засуджений в цілому покладені на нього судом обов`язки виконував, а його неявки на реєстрацію не є чисельними та пов`язані з працевлаштування, хоча і не офіційним.
Окрім того, відповідно до матеріалів особової справи засудженого, він протягом іспитового строку до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується задовільно, скарг від сусідів не надходило, відповідно до оцінки-ризиків, останній має невеликий ризик вчинення повторного злочину.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що викладені в поданні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_6 , а в матеріалах особової справи відсутні достатні дані, які б безумовно свідчили про небажання засудженого ОСОБА_6 ставати на шлях виправлення, а тому скасування звільнення останнього від відбування покарання є передчасним, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення подання.
Керуючись статтями 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні подання заступника начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 та направлення його для відбування покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2018 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1