Справа № 464/3935/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/613/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 31 липня 2019 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
встановила:
цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_9 та накладено арешт з позбавленням права на користування і розпорядження майном, а саме транспортним засобом марки «Mercedes Sprinter» номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 06 лютого 2019 року.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що санкція ст. 204 КК України, за якою здійснюється досудове розслідування, не передбачає покарання у виді конфіскації майна, а тому вважає, що в даному конкретному випадку застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а саме транспортного засобу, є недоцільним, оскільки буде порушуватись право володіння користування та розпорядження власника транспортного засобу.
Акцентує, що старшим слідчим не доведено підстави та мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, а також не обґрунтовано необхідність накладення арешту на майно, а саме: транспортний засіб марки «Mercedes Sprinter» номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 06.02.2019 р.
Вважає, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 31 липня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФРГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_9 про накладення арешт на транспортний засіб марки «Mercedes Sprinter» номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 06 лютого 2019 року.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про заперечення такої та залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали судової справи, кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим управлінням ФР ГУ ДФС у Львівській області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, відомості про яке 27 липня 2019 року, внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000061 по факту транспортування з метою збуту підакцизних товарів спиртовмісних рідин.
Постановою старшого слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФРГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_9 від 27 липня 2019 року (а.с. 23, 24), автомобіль марки «Mercedes Sprinter» номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 06 лютого 2019 року, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
В клопотанні, яке задоволено слідчим суддею, старший слідчий покликався на те, що оскільки оглянутий та вилучений транспортний засіб марки «Mercedes Sprinter» номерний знак НОМЕР_1 , за допомогою якого здійснювалось транспортування невідомого походження спиртовмісних рідин, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, має значення речового доказу, то, з метою позбавлення власників майна та інших невстановлених на даний час осіб можливості користуватися і розпоряджатися ним, вчинити дії, які призведуть до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, відшкодування заподіяних державі збитків, встановлення усіх учасників злочинної діяльності, необхідно накласти арешт.
У розумінні положень ст. 131, ч.1, ч.2 ст. 170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Також, згідно ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Враховуючи наведені обставини і те, що автомобіль марки «Mercedes Sprinter» номерний знак НОМЕР_1 , в розумінні ст. 98 КПК України є речовим доказом, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були правові підстави для накладення арешту на зазначене майно.
Крім цього, матеріали справи свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитись на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.
Відтак, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 .
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 31 липня 2019 року без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4