У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги захисника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, -

ВСТАНОВИВ:
До Солом`янського районного суду м.Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, в якій просить:

визнати відповідно до статті 52 КПК України участь захисника у кримінальному провадженні № 0005371 від 29 травня 2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - обов`язковою, а також зобов`язати слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , як уповноважену особу яка проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0005371 внесеного до ЄРДР 29 травня 2019 року, завчасно повідомляти захисника ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про проведення слідчих та процесуальних дій по справі, шляхом направлення на адресу реєстрації останнього, а саме: АДРЕСА_1 відповідної повістки про виклик в установленому законом порядку.
Скарга обґрунтована тим, що слідчим СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , як уповноваженою особою, проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0005371 внесене до ЄРДР 29 травня 2019 року. 24 червня 2019 року в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 . повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.156 КК України. Відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 01.07.2019 скаржник як адвокат, здійснює захист прав та інтересів ОСОБА_4 .

Скаржник посилалася на те, що їй, як захиснику, стали відомі наступні обставини. Так, 05 червня та 01 серпня 2019 року на адресу слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 подавалися клопотання щодо залучення її, як захисника, для надання правничої допомоги ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які ним отримані та розглянуті. Безпосередньо, у вищезгаданих клопотаннях зазначалося, що з метою забезпечення права на захист ОСОБА_4 , інваліда ІІІ групи з дитинства по зору, необхідно повідомляти та залучати її, як захисника, до проведення всіх слідчих та процесуальних дій, які плануються слідчим за участі підозрюваного ОСОБА_4 . Слідчим СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0005371 від 29 травня 2019 року фактично порушено право ОСОБА_4 на ефективний засіб юридичного захисту.

Зазначено, що в даному конкретному випадку, не визнано участь захисника обов`язковою відповідно до ст. 52 КПК України. Крім того, ОСОБА_4 , який мав опікуна, інвалід ІІІ групи по зору допитаний без захисника, так звані «пояснення» викладалися сторонньою особою.Крім того, ухвалою Солом`янського райсуду м. Києва, задоволено клопотання слідчого про проведення ОСОБА_4 стаціонарної комплексної комісійної судової психолого-психіатричної експертизи.При цьому, в порушення вимог ст. ст. 22, 42, 45, 47 та ст.244 КПК України шляхом неповідомлення про день та час розгляду вказаного клопотання, слідчий позбавив її, як захисника ОСОБА_4 права як приймати участь в судовому засіданні та висловлювати свою позицію, так і поставити певні питання на вирішення експертам, у разі задоволення судом клопотання.
Також скаржник посилалася на те, що слідчий, «усуваючи» адвоката шляхом неповідомлення про проведення процесуальної дії, без залучення захисника, у приміщенні Київського СІЗО у присутності працівників цієї установи спершу вручив ОСОБА_4 постанову про продовження строків досудового розслідування, а надалі - клопотання про продовження строків тримання під вартою.
На переконання скаржника, кожне спілкування слідчого ОСОБА_5 «наодинці» в умовах Київського слідчого ізолятора з ОСОБА_4 , без повідомлення сторони захисту часу та мети таких зустрічей, розцінюється стороною захисту та самим ОСОБА_4 як психологічний тиск на підзахисного та порушення його права на захист.
З огляду на наведене, скаржник звернулася до суду із даною скаргою.
Вивчивши скаргу, слідчий суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження за цією скаргою необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Отже, вказаними положеннями ч.1 ст.303 КПК України чітко визначено, які саме рішення, дії, бездіяльність слідчих та прокурорів можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні, а щодо інших дій, рішень, бездіяльності такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді.

Згідно з ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З матеріалів скарги вбачається, що адвокат ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність слідчого щодо визнання участі захисника у кримінальному провадженні № 0005371 від 29 травня 2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - обов`язковою та просить зобов`язати його вчинити ці дії.

Так, слідчий діє в межах своїх повноважень та проводить слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.

Таким чином, слідчий суддя під час розгляду скарги в порядку ч.1 ст. 303 КПК України не має повноважень визнавати відповідно до статті 52 КПК України участь захисника у кримінальному провадженні обов`язковою, та зобов`язувати слідчого, як уповноважену особу яка проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню повідомляти захисника та підозрюваного про проведення слідчих та процесуальних дій по справі, оскільки такі повноваження не надані слідчому судді нормами КПК України, що унеможливлює їх оскарження до слідчого судді.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, оскільки вимоги, зазначені в скарзі адвоката ОСОБА_7 не підпадають під вимоги ст. 303 КПК України, слідчий суддя немає повноважень на розгляд вказаної скарги, а тому приходить до висновку, що у відкритті провадження за даною скаргою який слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. ст. 26, 303, 304, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві - відмовити, а скаргу повернути скаржнику з усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1