ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0003427 від 06.07.2015р. стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Осівці Брусилівського району Житомирської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

08.11.2016р. Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, п.п.4,6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194, ч.1 ст.70КК України на 11 років 6 місяців позбавлення волі

по обвинуваченню за ч.2 ст.121КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Осівці Брусилівського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

08.11.2016р. Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, п.п.4,6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194, ч.1 ст.70КК України на 11 років 6 місяців позбавлення волі

по обвинуваченню за ч.2 ст.121КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

законного представника потерпілого ОСОБА_11

представника потерпілого захисника ОСОБА_12

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 30.06.2015р. близько 22 години, перебували в приміщенні камери №169 2-го режимного корпусу СІЗО Житомирської установи виконання покарань (№8) за адресою: вул. Ватутіна,172 в м. Житомирі, де разом з ними знаходився неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин вони вирішили спричинити тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня близько 22 години, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 підійшли до ОСОБА_15 та ОСОБА_6 погрожуючи фізичною розправою, наказав ОСОБА_10 зняти штани, нижню білизну та нагнути верхню частину тіла вперед, на що останній відмовився. Тоді ОСОБА_6 насильно зняв з ОСОБА_10 штани та нижню білизну. Після чого ОСОБА_5 , з метою подолання опору та полегшення заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , руками утримував останнього за плечі у зазначеному положенні. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 дістав невстановлену слідством раніше підготовлену дерев`яну палицю, на яку намотав поліетиленовий пакет, після чого ввів дану палицю в анальний отвір ОСОБА_16 та вийняв, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

У результаті вказаних дій ОСОБА_16 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої рани прямої кишки, що ускладнилося дифузним гнійним перитонітом, вторинним апендицитом, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Своїми умисними діями, які виразились в заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, вчиненому групою осіб, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились в заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, вчиненому групою осіб, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, пояснив, що разом із ОСОБА_17 та ОСОБА_18 влітку 2015р. перебували в приміщенні камери СІЗО Житомирської УВП (№8), грали в карти. Під час гри пошуткував, а саме запропонував хлопцям, щоб той хто програє запхнув собі в анальний отвір дерев`яну палицю (довжиною близько 40см, шириною як палець), якою відчиняли кватирку у вікні в камері. ОСОБА_19 напевно сприйняв його «шутку» серйозно, оскільки коли програв в карти, то взяв палку, зняв штани та запхнув її собі в анальний отвір, потім витягнув, і пішов в туалет, промив все водою, зробив собі прокладку і пішов спати. Коли ОСОБА_20 вчиняв такі дії стосовно себе, то ні на що не скаржився. Тільки через три дні став скаржитись, що болить живіт, тому викликав фельдшера установи. Будь-яких протиправних дій щодо потерпілого не вчиняв.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, пояснив, що будучи обвинуваченим у вчиненні іншого злочину, разом з ОСОБА_21 та ОСОБА_18 перебував у камері СІЗО в м.Житомирі. В один із днів грали в саморобні карти. ОСОБА_22 в «шутку» запропонував, що якщо хто програє, то нехай запхне собі в анальний отвір невелику дерев`яну паличку. Башинський програв в карти, взяв цю палицю та біля туалету запхнув її собі в анальний отвір, потім пішов в туалет. За діями потерпілого потім не спостерігав, так як дивився телевізор. Палицю потім викинули у вікно, оскільки в камері мала бути перевірка. Протиправних дій щодо потерпілого ОСОБА_10 не вчиняв.

Вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знайшла своє підтвердження показаннями потерпілого, його законного представника, свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими документами.

Потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що в червні 2015р. сидів в камері №169 в СІЗО Житомирської УВП (№8) разом із ОСОБА_17 та ОСОБА_21 . Останні заставляли його прибирати в камері, відмовлявся, тому між ними були конфлікти, його били по плечах. 30.06.2015р. близько 22 години ОСОБА_23 наказав йому зняти штани, на що відмовився. Тоді ОСОБА_22 підійшов до нього та насильно зняв з нього штани та нижню білизну, наказав нагнутися. Так як не бажав цього робити, до нього підійшов ОСОБА_23 , взявши та тримаючи його за плечі нагнув вперед і так тримав. ОСОБА_24 в цей час взяв дерев`яну палицю (діаметром 3-4см, довжиною до 2м), яка була захована в камері, надів на неї поліетиленового кулька та запхнув йому в анальний отвір, а потім витягнув. Так як відчув біль, закричав, вирвався від хлопців та побіг в туалет. За ним побіг ОСОБА_24 , взяв там резинового шланга та став лити воду в його анальний отвір. Відчувши біль, вибіг з туалету. За ним побіг ОСОБА_25 , став заштовхувати його назад в туалет. ОСОБА_24 взяв провода, запхнув їх в розетку біля вхідних дверей камери, та доторкнувся ними до його правої руки, тому вибіг з туалету. Обвинувачені погрожували йому, щоб нікому не скаржився на них після всього, що сталося.

Законний представник потерпілого ОСОБА_11 пояснила, що 03.07.2015р. їй зателефонував захисник ОСОБА_12 та повідомив, що син ОСОБА_20 знаходиться в обласній дитячій лікарні. Коли приїхала до сина, з ним не спілкувалася, оскільки він перебував в реанімації після операції. В послідуючому син розповів про ті ж події, які розповів в судовому засіданні. Після отриманих тілесних ушкоджень, син переніс 5 операцій, йому видалили велику частину кишечника, погіршився його психічний стан здоров`я.

Свідок ОСОБА_26 дав показання про те, що влітку 2015р. в обласну дитячу лікарню привезли з СІЗО під охороною ОСОБА_10 , який був у важкому стані. Після обстеження було проведене оперативне втручання, виявлено запалення черевної порожнини, після обстеження аноректальної зони було виявлено пошкодження прямої кишки. Були проведені дві операції, в яких брав участь як анестезіолог. Потерпілий був в пригніченому стані, лише через 5 днів повідомив працівникам правоохоронних органів, що над ним була наруга. В послідуючому потерпілий був направлений в клінічну лікарню «Охматдит» в м.Київ.

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що як черговий хірург обласної дитячої лікарні оглядав потерпілого, якого доставили в приймальне відділення. При огляді були виявлені ознаки запалення черевної порожнини. Проводилась операція, в ході ревізії черевної порожнини були виявлено її запалення, вона містила гній. Причиною такого запалення стала перфорація (дірка) прямої кишки. Встановлено, що таке тілесне ушкодження могло виникнути більш як за три доби до проведення операції. Щоб зашити пошкоджену пряму кишку потерпілого, проводилась ще одна операція. Лікування було тривале. Отримане тілесне ушкодження прямої кишки не могло бути причиною якоїсь хвороби і потерпілий не міг сам собі спричинити такі ушкодження. Такі тілесні ушкодження були тільки механічні. Виявлена дірка в прямій кишці знаходилась на відстані 10-12см від анального отвору потерпілого. Під час операції було видно, що ця рана була не свіжа, в черевній порожнині було багато гною.

Свідок ОСОБА_28 пояснив, що працює завідуючим відділення інтенсивної терапії Житомирської обласної дитячої лікарні. В 2015р. після проведеної операції у відділення поступив потерпілий ОСОБА_10 , лікувався близько двох тижнів, знаходився у важкому стані. Якби не проведена вчасно операція, потерпілий міг померти.

Свідок ОСОБА_29 дала показання про те, що як лікар анестезіолог реанімаційного відділення обласної дитячої лікарні була палатним лікарем у потерпілого ОСОБА_10 , коли він лікувався у цьому відділенні. Після проведених операцій хлопець знаходився у важкому стані, був при свідомості. Спостерігала за ним близько 3 тижнів. Бачила у потерпілого синці на лівій руці, він був переляканий, стривожений.

Свідок ОСОБА_30 пояснив, що за сумісництвом працює лікарем-психіатром в Житомирській УВП (№8). 03.07.2015р. з ним спілкувався потерпілий, скаржився на болі внизу живота. Оглядав потерпілого і начальник медичної частини установи лікар ОСОБА_31 . Після огляду останній ініціював виїзд потерпілого до дитячої міської лікарні для огляду. Після чого був направлений в обласну дитячу лікарню куди його і госпіталізували. При спілкуванні з потерпілим, останній перебував в субдепресивному стані, був заляканий, однак ні на кого скарг не висловлював.

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення згідно якого 07.07.2015р. слідчим СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_32 в присутності спеціаліста служби у справах дітей Житомирської міської ради ОСОБА_33 було прийнято заяву від ОСОБА_10 , який просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в приміщенні камери №169 СІЗО тюрми м.Житомира зґвалтували його в анальний отвір за допомогою палиці.

Із протоколу обшуку від 08.07.2015р. слідує, що в камері №169 СІЗО тюрми №8 м.Житомира в ході обшуку в санвузлі було вилучено капронову трубу довжиною 42см білого кольору.

Про виявлення в санвузлі камери №169 Житомирської УВП (№8) при проведенні обшуку 06.07.2015р. мобільного телефону марки «Нокіа» бувшого у використанні та його вилученні вбачається із акту та протоколу вилучення №28 складеного працівниками установи. Вказаний телефон був оглянутий в присутності понятих в кабінеті №44 оперативного відділу УВП (№8), що слідує із протоколу огляду місця події від 08.07.2015р.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №1382 від 14.07.2017р. згідно даних представлених медичних документів у ОСОБА_10 було виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому плечі та лівому стегні, саден на лівій нозі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я та тілесні ушкодження у вигляді проникаючої рани прямої кишки, що ускладнилося дифузним гнійним перитонітом, що могло утворитися від 1-го травмуючого впливу, не виключено в термін та за обставин, що вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи. На момент утворення тілесних ушкоджень потерпілий міг перебувати в будь-якому положенні тіла, при якому ділянки з ушкодженнями були доступні травмуючим впливам, при цьому сила впливу травмуючи чинників була достатньої для утворення тілесних ушкоджень. Враховуючи характер виявлених тілесних ушкоджень, спричинення їх потерпілим собі власноручно малоймовірно.

Згідно протоколу огляду місця події від 13.07.2015р. в приміщенні кабінету №46 Житомирського МВ було оглянуто та вилучено наданий ОСОБА_11 одяг її сина ОСОБА_10 , який вона забрала із обласної дитячої лікарні, а саме штани та кофта спортивні чорного кольору, труси чоловічі різнокольорові в полоску. На вирізках з вилучених трусів (об`єкт 4) була виявлена кров людини, що слідує із висновку судово-медичного експерта імунолога №729 від 30.07.2015р.

Відповідно до даних протоколу проведення слідчого експерименту від 14.09.2015р. потерпілий ОСОБА_10 в присутності законного представника матері ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 та понятих розповів як 30.06.2015р. близько 22 години в приміщенні камери №169 СІЗО тюрми №8 м.Житомира, де він перебував разом із ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та останній сказав йому, що він вибирає чи підключення до тіла 220 Вольт електричного струму чи вставлення палки в анальний отвір. Він відповів, що нічого не обирає. Коли вони втрьох стояли біля умивальника камери і ОСОБА_25 наказав знімати штани, то ОСОБА_24 зняв йому штани. ОСОБА_25 став нагинати його вперед в позу раком. ОСОБА_24 взяв з під матраца ліжка дерев`яну палицю на кінець якої одягнув і намотав целофановий кульок та різко всунув її в його анальний отвір, а потім різко витягнув, на що він голосно крикнув « ОСОБА_34 ». Після цього з анального отвору стала капати кров, пішов до унітазу, став витирати кров бумагою. Тоді до санвузла зайшов ОСОБА_22 від`єднав шланг, який ішов від труби до унітазу, зігнув його, під`їднав до труби, а інший кінець вставив йому в анальний отвір і на декілька секунд увімкнув під тиском воду, яка потекла йому в анальний отвір. Став кричати, вибіг з санвузла, а ОСОБА_22 став закривати йому рота, щоб не кричав. Коли він замовчав, його відпустили, підтягнув штани та ліг на ліжко, а хлопці почали прибирати в камері. Окрім цього ОСОБА_10 показав на манекені як саме йому були спричинені тілесні ушкодження обвинуваченими.

Як вбачається із даних протоколу проведення слідчого експерименту від 14.09.2015р. підозрюваний ОСОБА_6 в присутності законного представника та захисника ОСОБА_14 пояснював, що перебуваючи в камері №169 СІЗО під час розмови ОСОБА_19 запитав його куди можна сховати мобільний телефон, на що відповів, що можна сховати в анальний отвір. Тоді ОСОБА_20 сказав, що хоче спробувати таке зробити та взяв мобільний телефон, поклав у целофановий кульок, зняв штани, нагнув тулуб та засунув собі телефон в анальний отвір. Коли витягав, сказав, що боляче, бачив після цього що у ОСОБА_20 з анального отвору капає кров. Пропонував ОСОБА_20 викинути телефон в унітаз.

Як слідує із висновків комісійної судово-медичної експертизи №107 від 20.10.2015р. у ОСОБА_10 було виявлені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення прямої кишки, що ускладнилося дифузним гнійним перитонітом, флегмонозним оментитом, вторинним апендицитом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на лівому плечі та лівому стегні, саден на лівій нозі та в ділянці лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення прямої кишки у потерпілого могли виникнути як від введення палки, так і від введення пластикової труби. Виникнення такого тілесного ушкодження в результаті введення мобільного телефону, який був виявлений в ході обшуку камери №169 СІЗО тюрми №8 виключається. Розрив передньої стінки прямої кишки потерпілого міг настати від одноразової дії травмуючого предмету знизу вверх та ззаду наперед та могло бути спричинено однією особою. Пошкодження прямої кишки у потерпілого могло виникнути за обставин, на які вказував ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту за його участю. Виникнення пошкодження прямої кишки у потерпілого на які вказував ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту за його участю малоймовірне.

Згідно висновку комплексної комісійної судово психолого-психіатричної експертизи №323-2015 від 04.08.2015р. ОСОБА_10 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться скоєні проти нього протиправні вчинки міг усвідомлювати зміст вчинюваних проти нього злочинних дій. Може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. Його психічний розвиток відповідає варіанту норми його вікового періоду. ОСОБА_10 не виявляє схильності до надмірного фантазування. Ознак навіюваності не виявляє. Добре розуміє межу між фантазуванням та реальністю.

Згідно висновків комплексних комісійних судово психолого-психіатричних експертиз №322-2015 та №321-2015 від 28.07.2015р. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждали та не страждають ними на даний час. Не страждали будь-якими психічними захворюваннями та не перебували в тимчасовому розладі психічної діяльності і в період подій, свідком яких вони були, та яке цікавлять слідство. Могли усвідомлювати значення своїх дій в період часу, яке цікавить слідство.

Суд критично оцінює висунуту обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 під час судового слідства версію подій, що вони будь-яких протиправних дій відносно потерпілого не вчиняли та розцінює це як намагання пом`якшити свою участь у вчиненому або ж уникнути відповідальності. Твердження обвинувачених, що потерпілий сам своїми діями спричинив собі тілесні ушкодження спростовуються дослідженими судом письмовими доказами, показаннями потерпілого, свідків. Потерпілий ОСОБА_10 прямо вказав на обвинуваченого ОСОБА_6 , який насильно зняв з нього штани та засунув палицю в анальний отвір, а обвинувачений ОСОБА_35 в цей час тримав його за плечі. Показання обвинуваченого ОСОБА_6 які він давав під час судового розгляду, а також і під час проведення з ним слідчого експерименту 14.09.2015р. спростовуються даними які містяться у висновку комісійної судово-медичної експертизи №107 від 20.10.2015р., а саме те, що пошкодження прямої кишки у потерпілого не могли виникнути за обставин, які вказував ОСОБА_6 під час проведення з ним слідчого експерименту. Характер виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого не могли бути спричинені ним самим, про що також вказали в судовому засідання свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які безпосередньо надавали медичну допомогу, проводили операцію ОСОБА_10 . Показання цих свідків узгоджуються і з висновками даними у судово-медичних експертизах потерпілого №1382 від 14.07.2017р. та №107 від 20.10.2015р.

Суд визнає показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 достовірними і об`єктивними, оскільки вони об`єктивно узгоджуються з іншими доказами дослідженими в судовому засіданні зазначеними вище. Підстав обмовляти обвинувачених потерпілим та свідками судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який згідно з ст.12КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є вчинення ними злочину, будучи неповнолітніми.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 мають молодий вік, як особи, посередньо характеризуються за місцем навчання та ув`язнення, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, раніше судимі, обставини вчинення кримінального правопорушення, будучи обвинуваченими у вчиненні особливо тяжкого злочину, перебуваючи під час попереднього ув`язнення в СІЗО, належних висновків для себе не зробили та вчинили умисний тяжкий злочин.

Враховуючи наведене, думку законного представника потерпілого та потерпілого щодо призначення обвинуваченим покарання на розсуд суду, суд вважає, що виправлення та перевиховання як ОСОБА_6 так і ОСОБА_5 можливе в умовах ізоляції від суспільства, а тому призначає їм покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою вони визнаються винуватими, що буде необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Також суд застосовує до обох обвинувачених вимоги ч.4 ст.70КК України, оскільки злочин за вчинення якого вони визнаються винуватими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вчинили до постановлення щодо них вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.11.2016р.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України слід зарахувати обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 03.07.2014року по 27.04.2017р. та з 28.04.2017р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 21000грн матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на лікування підлягає задоволенню частково, так як в ході судового розгляду справи встановлено, що потерпілим були затрачені кошти на лікування в сумі 618,47грн, що підтверджується чеками аптечних установ, в яких придбавалися ліки та лікарські засоби.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 200000грн моральної шкоди підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що з вини обох обвинувачених йому була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у фізичному болі, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, після отримання яких потерпілий тривалий час лікувалася, переніс декілька операцій, психічних стражданнях з приводу перенесеного приниження.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст.100КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121КК України і призначити йому покарання за цим законом 9(дев`ять) років позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.70КК України з врахуванням вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.11.2016р. шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_6 остаточне покарання 13 (тринадцять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття ОСОБА_6 покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.07.2014р. по 27.04.2017р. та з 28.04.2017р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 обрати у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121КК України і призначити йому покарання за цим законом 9(дев`ять) років позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.70КК України з врахуванням вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.11.2016р. шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_5 остаточне покарання 13 (тринадцять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття ОСОБА_5 покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.07.2014р. по 27.04.2017р. та з 28.04.2017р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 обрати у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_10 618,47грн на відшкодування матеріальної шкоди та 200000 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього 200618,47грн.

Речові докази: пластикову трубу, мобільний телефон марки «Нокіа», труси чоловічі, спортивні штани, спортивну кофту, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Житомирського ВП ГУПН в Житомирській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1