233 № 219/5920/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 від 11 лютого 2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Артемівськ Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, пенсіонера, який мешкав до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000342 від 11 лютого 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, зважаючи на те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ст.177 КПК України, станом на теперішній час не перестали існувати. Обвинувачений ОСОБА_8 може спробувати переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, просив відпустити його з під варти під домашній арешт.
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, вважає, що прокурором не обґрунтовані ризики, на які він посилається в клопотанні. Обвинувачений не заперечує самого факту спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, але не згодний з юридичною кваліфікацією. Крім того, обвинувачений два місяці перебував у лікарні в слідчому ізоляторі, але після цього стан його здоров`я не стабілізувався, а ще і погіршився. З огляду на вищевикладене, вважає за доцільне обрати обвинуваченому запобіжний захід такий, як домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового провадження, оцінивши в сукупності обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, суд приходить таких висновків.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2019 року ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був продовжений по 10 серпня 2019 року включно.
На поточний час судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України не розпочатий, у зв`язку з чим закінчити судовий розгляд кримінального провадження до спливу дії запобіжного заходу до 10 серпня 2019 року не можливо.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обговоривши з учасниками кримінального провадження вказане питання, суд вважає за доцільне продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на теперішній час не відпали підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3 ст. 177 КПК України, а саме:
- ризик переховування від суду, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке Законом передбачене покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, у зв`язку з чим суворість покарання за вчинене може бути визнане ним більш небезпечним ніж втеча. Також, обґрунтовуючи існування вищевказаного ризику, суд звертає увагу, що у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства;
- ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_8 може спробувати переконати або домовитися, або залякати останніх з метою надання ними неправдивих свідчень.
Одночасно, на переконання суду, прокурором не доведено поза розумним сумнівом існування ризиків: перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки зазначені ризики ґрунтуються лише на припущеннях прокурора та об`єктивно нічим не підтверджені.
Суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду та незаконного пливу на свідків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_8 , судом на теперішній час не встановлено. За таких підстав, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Більш м`який запобіжний захід з урахуванням існування вищезазначених ризиків не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 , тому клопотання захисника і обвинуваченого про зміну запобіжних заходів задоволенню не підлягають. Крім того, доводи захисника щодо погіршення стану здоров`я обвинуваченого об`єктивно нічим не підтверджені.
З огляду на обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд, відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Артемівськ Донецької області, громадянину України, строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутській установі виконання покарань (№6)» Донецькій області строком 60 (шістдесят) днів, тобто по 27 вересня 2019 року включно.
Клопотання захисника і обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
Копії ухвали вручити обвинуваченому і направити начальнику Державної установи «Бахмутській установі виконання покарань (№6)» в Донецькій області.
На ухвалу суду учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий суддя: Судді: