Справа № 164/568/19
Провадження №1-кп/157/41/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 лютого 2019 за № 0000046, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Котовськ, Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, не працевлаштований, раніше судимий: 1) вироком Маневицького районного суду Волинської області від 9 грудня 2004 року за ч. 3 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України на 4 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

2) вироком Маневицького районного суду Волинської області від 10 лютого 2005 року за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України на 5 років позбавлення волі,

3) вироком Маневицького районного суду Волинської області від 2 червня 2011 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, постановою Сарненського районного суду від 10 липня 2013 року невідбута частина покарання замінена на 1 рік 9 місяців 6 днів обмеження волі, звільнений 31 грудня 2013 року на підставі постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 3 місяці 7 днів,

4) вироком Маневицького районного суду Волинської області від 21 січня 2019 року за ч. 3 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України на 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 23 січня 2019 року приблизно о 20 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та переслідуючи корисливу зацікавленість, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), підійшов до приміщення літньої кухні, яке належить ОСОБА_6 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , і переконавшись, що його ніхто не бачить, розбивши кулаком руки вікно, проник всередину зазначеного приміщення, звідки з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав кухонне начиння, а саме: два чавуни загальною вартістю 400 гривень, один чавунний казан вартістю 200 гривень, дві сковорідки загальною вартістю 96 грн. 66 коп., одну алюмінієву каструлю вартістю 113 грн. 33 коп., три алюмінієві кришки для каструль загальною вартістю 75 гривень та елементи пічного опалення, а саме: сім чавунних кругів від плити, три чавунних кришки для кругів від плити, частину решітку від чавунної плити вартістю (за ціною брухту чорних металів) 33 грн. 13 коп., чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 918 грн. 12 коп.

Він же, 08 лютого 2019 приблизно о 23 год. 35 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та переслідуючи корисливу зацікавленість, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до приміщення гаража, яке належить ОСОБА_7 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , і переконавшись, що його ніхто не бачить, розбивши кулаком руки вікно, проник всередину зазначеного приміщення, звідки з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав велосипед марки «Україна» вартістю 583 грн. 33 коп. та металобрухт вагою 31 кг 50 г, вартістю 173 грн. 25 коп., чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 756 грн. 58 коп.

Окрім того, ОСОБА_4 09 лютого 2019 приблизно о 00 год. 05 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та переслідуючи корисливу зацікавленість, з метою таємного викрадення чужого майна, проник до підвального приміщення багатоквартирного житлового будинку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , і переконавшись, що його ніхто не бачить, шляхом виривання скоби на дверях проник до окремого підвального приміщення № 15, яке належить ОСОБА_8 , звідки з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав два алюмінієві бідони місткістю 40 літрів кожен, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 833 грн. 34 коп.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у таємному викрадені майна потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інші приміщення, визнав повністю та дав суду показання про те, що він 23 січня 2019 приблизно о 20 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до приміщення літньої кухні, яке належить ОСОБА_6 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , розбив кулаком руки вікно, проник всередину приміщення, звідки викрав два чавуни, один чавунний казан, дві сковорідки, одну алюмінієву каструлю, три алюмінієві кришки для каструль та елементи пічного опалення, а саме: сім чавунних кругів від плити, три чавунних кришки для кругів від плити, частину решітку від чавунної плити. Окрім того, 08 лютого 2019 року приблизно о 23 год. 35 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він підійшов до приміщення гаража, яке належить ОСОБА_7 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , розбив кулаком руки вікно та проник всередину приміщення, звідки викрав велосипед марки «Україна» та металобрухт. 09 лютого 2019 року приблизно о 00 год. 05 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння він проник до підвального приміщення багатоквартирного житлового будинку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вирвав скоби на дверях і проник до окремого підвального приміщення, яке належить ОСОБА_8 , звідки викрав два алюмінієві бідони місткістю 40 літрів кожен.

З`ясувавши, чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст повідомлених ним обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції та роз`яснивши останньому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а також заслухавши думку прокурора і захисника, які не заперечили обмежитись допитом обвинуваченого, суд, на підставі ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вчиненому повторно та поєднаному з проникненням у інше приміщення, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Враховує суд особу винного, а саме те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, є громадянином, який потерпів внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, не працює, не має постійного джерела доходів.

Також судом враховується і те, що обвинувачений раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі і належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та будучи звільненим від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України за попереднім вироком за вчинення тяжкого злочину, порушив умови такого відбуття та в період іспитового строку вчинив новий корисливий злочин.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, розповів за яких обставин ним були вчиненні епізоди крадіжок і висловив готовність понести відповідальність за скоєне.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, та беручи до уваги і те, що майно потерпілим повернуто і вони не мають до обвинуваченого жодних претензій, про що, зокрема потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 подали суду відповідні заяви, йому належить призначити покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі, передбаченої санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статі, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Виходячи з зазначених положень закону, а також із змісту ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд має розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, попереднім вироком Маневицького районного суду Волинської області від 21 січня 2019 року ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки.

Беручи до уваги, що новий злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив після постановлення вироку щодо нього в першій справі (три епізоди крадіжки вчинено - 23 січня 2019 року, 08 лютого 2019 року та 09 лютого 2019 року), тобто в період іспитового строку, встановленого попереднім вироком, і те, що всі скоєні ним злочини є тотожними, остаточне покарання йому доцільно та необхідно визначити, згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, частково невідбутої частини покарання за попереднім вироком 2 роки, і остаточне покарання призначити у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

Таке покарання відповідатиме основній меті його призначення - виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів, буде необхідним та достатнім.

Помилковим є посилання прокурора як на підставу для окремого виконання вироків на положення пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, оскільки згідно з цими роз`ясненнями, кожний вирок виконується самостійно за тих умов, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально.

Частина 1 ст. 71 КК України містить імперативну вимогу про призначення судом покарання за сукупністю вироків (шляхом повного або частково приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком) у випадку, коли засуджений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання.

Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази, а саме, два алюмінієві бідони, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , належить залишити у володінні останньої; 2 чавуни, 2 сковорідки, 1 алюмінієву каструлю, 3 алюмінієві кришки від каструль, 1 чавунний казан, 7 чавунних кругів від плити, 3 чавунних кришки для кругів від плити, частину решітки від чавунної плити, передані на відповільне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у володінні останньої; велосипед марки «Україна» та металобрухт у чорній спортивній сумці і поліетиленовому мішку, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , - залишити у її володінні; слід низу взуття, який зафіксовано на гіпсовий зліпок та поміщено до спецпакету № 7007987 і уламки скла, що поміщено до картонної коробки, скріпленої печаткою «Для пакетів Маневицького ВП ГУНП у Волинській області» із відповідним пояснюючим написом, аркуш паперу із відкопійованими слідами рук, що поміщено до спецпакету № 0002437, уламки скла, які поміщено до спецпакету № 4396645, дактилокарту на ім`я ОСОБА_4 , яку поміщено до спецпакету № 4396646, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Маневицького ВП ГУНП у Волинській області, - знищити; надане ОСОБА_4 взуття, що поміщене до чорного полімерного пакету, скріпленого печаткою «Для пакетів Маневицького ВП ГУНП у Волинській області» із відповідним пояснюючим написом, і знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Маневицького ВП ГУНП у Волинській області, належить повернути ОСОБА_4 .

З урахуванням положень ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 5434 гривні (858 грн. + 1144 грн. + 1144 грн. + 1144 грн. + 1144 грн.).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 13 червня 2019 року.

З урахуванням клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою та беручи до уваги наявність ризику продовження вчинення обвинуваченим нових злочинів, який не відпав, а також ризику переховування від суду під тиском тягаря можливого відбування покарання, призначеного за вчинення тяжкого злочину, суд дійшов висновку, що строк тримання обвинуваченого під вартою належить продовжити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за вчинення цього злочину у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 21 січня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 21 лютого 2019 року, тобто з 21 лютого 2019 року, зарахувавши у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 21 лютого 2019 року по день набрання вироком законної сили включно, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази, а саме, два алюмінієві бідони залишити у володінні потерпілої ОСОБА_8 ; 2 чавуни, 2 сковорідки, 1 алюмінієву каструлю, 3 алюмінієві кришки від каструль, 1 чавунний казан, 7 чавунних кругів від плити, 3 чавунних кришки для кругів від плити, частину решітки від чавунної плити залишити у володінні потерпілої ОСОБА_6 ; велосипед марки «Україна» та металобрухт у чорній спортивній сумці і поліетиленовому мішку залишити у володінні ОСОБА_9 ; слід низу взуття, який зафіксовано на гіпсовий зліпок та поміщено до спецпакету № 7007987 і уламки скла, що поміщено до картонної коробки, скріпленої печаткою «Для пакетів Маневицького ВП ГУНП у Волинській області» із відповідним пояснюючим написом, аркуш паперу із відкопійованими слідами рук, що поміщено до спецпакету № 0002437, уламки скла, які поміщено до спецпакету № 4396645, дактилокарту на ім`я ОСОБА_4 , яку поміщено до спецпакету № 4396646, - знищити; надане ОСОБА_4 взуття, що поміщене до чорного полімерного пакету, скріпленого печаткою «Для пакетів Маневицького ВП ГУНП у Волинській області» із відповідним пояснюючим написом, повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 5434 (п`ять тисяч чотириста тридцять чотири) гривні.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_1