Справа №591/2388/19 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 11-п/816/423/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - тимчасовий доступ до речей і документів
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула у порядку письмового апеляційного провадження в залі суду в місті Суми подання голови Зарічного районного суду м. Сум ОСОБА_4 щодо направлення кримінального провадження № 591/2388/19 за клопотанням слідчого СУ ГУНП в Сумській області про тимчасовий доступ до речей і документів на розгляд іншого суду,

ВСТАНОВИЛА:

18.06.2019 до Сумського апеляційного суду надійшло подання голови Зарічного районного суду м. Сум ОСОБА_5 щодо направлення кримінального провадження № 591/2388/19 за клопотанням слідчого СУ ГУНП в Сумській області про тимчасовий доступ до речей і документів (аудіозаписів у кримінальному провадженні № 592/6173/17) на розгляд іншого суду, яке обґрунтовано тим, що у Зарічному районному суді м. Сум неможливо утворити склад суду для розгляду цього провадження, оскільки від усіх слідчих суддів місцевого суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , визначених почергово для розгляду судової справи, надійшли заяви про самовідвід, які задоволені суддями цього суду, а у суддів колегії з розгляду цивільних та адміністративних справ ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відсутня відповідна спеціалізація. Крім того, 14.06.2019 зборами суддів не встановлено підстав для визначення додаткової кількості слідчих суддів.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши подання голови суду місцевого суду, колегія суддів вважає, що вказане подання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з подання голови суду, у Зарічному районному суді м. Сум неможливо утворити склад суду для розгляду кримінального провадження № 591/2388/19 за клопотанням слідчого СУ ГУНП в Сумській області про тимчасовий доступ до речей і документів (аудіозаписів у кримінальному провадженні № 592/6173/17), оскільки від усіх слідчих суддів місцевого суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , визначених почергово для розгляду судової справи, надійшли заяви про самовідвід, які задоволені суддями цього суду, а у суддів колегії з розгляду цивільних та адміністративних справ ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відсутня відповідна спеціалізація щодо розгляду проваджень кримінального судочинства.

Колегія суддів не може погодитися з цим поданням голови суду, оскільки воно суперечить вимогам закону, є невмотивованим і явно необґрунтованим.

Зокрема, відповідно ст. 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, органи яких здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, а згідно ст. 125 Основного Закону судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічне положення міститься і у ч. 1, 4 ст. 17 глави 1 розділу ІІ ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», згідно якого судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Єдність системи судоустрою забезпечується, крім іншого: 1) єдиними засадами організації та діяльності судів; 3) обов`язковістю для всіх судів правил судочинства, визначених законом; 5) обов`язковістю виконання на території України судових рішень.

Суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. З числа суддів місцевого загального суду обираються слідчі судді (суддя), які здійснюють повноваження з судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні в порядку, визначеному процесуальним законом. Кількість слідчих суддів визначається окремо для кожного суду зборами суддів цього суду. Слідчі судді (суддя) обираються зборами суддів цього суду за пропозицією голови суду або за пропозицією будь-якого судді цього суду, якщо пропозиція голови суду не була підтримана, на строк не більше трьох років і можуть бути переобрані повторно. До обрання слідчого судді відповідного суду його повноваження здійснює найстарший за віком суддя цього суду. Слідчий суддя не звільняється від виконання обов`язків судді першої інстанції, проте здійснення ним повноважень із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні враховується при розподілі судових справ та має пріоритетне значення (ч. 1 ст. 18, ч. 5-8 ст. 21 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно ч. 1 ст. 1 КПК, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, а згідно ч. 2 ст. 132 цього Кодексу клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З огляду на викладене, провівши системний аналіз законодавства України, колегія суддів приходить до висновку, що у районному суді достатня кількість суддів, з числа яких можливо зборами суддів обрати слідчих суддів, а саме обрати для цієї мети суддів ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (або одного з них), так як потрібна кількість слідчих суддів визначається окремо для кожного суду зборами суддів цього суду.

При цьому колегія суддів наголошує, що зміна територіальної юрисдикції є виключенням із загального (основного) правила, згідно якого клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, і лише за певних, чітко визначених у законі обставин і виключно апеляційним судом у межах його юрисдикції, а не зборами суддів чи головою місцевого суду. Ці повноваження апеляційного суду є дискреційними на підставі ч. 2 ст. 34 КПК, оскільки поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного тощо.

Що стосується повноважень зборів суду, то останні, хоча і на свій розсуд, але (колегія суддів наголошує) з обов`язковим урахуванням вимог кримінального процесуального законодавства України, визначають слідчих суддів у кількості, необхідній для забезпечення завдань цього місцевого суду, передбачених ст. 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», а зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК), що не дотримано головою суду. При цьому, згідно ч. 2 ст. 126 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» діяльність органів суддівського самоврядування, до яких відносяться і збори суддів місцевого суду, має сприяти створенню належних організаційних та інших умов для забезпечення нормальної діяльності судів і суддів, утверджувати незалежність суду тощо, а не штучно створювати ситуацію, за якої унеможливлюється розгляд кримінальних проваджень, віднесених законом до компетенції цього місцевого суду.

Крім того, колегія суддів наголошує, що відповідно ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства, крім іншого, є: 9) обов`язковість судового рішення, а згідно ст. 129-1 Основного Закону суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Ухвала суду, що набрала законної сили в порядку, визначеному КПК, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України, у тому числі іншими суддями чи відповідним судом (п. 14 ч. 1 ст. 7 і ч. 2 ст. 21 КПК), а згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом, зокрема, як вже зазначено вище, ч. 2 ст. 34 КПК. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом (ч. 1, 2 і 4 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв`язку з цим, є цілком зрозумілою одна із основних (загальних) засад судочинства це право на повноважний суд, згідно якої ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб, в тому числі і зборів суддів (ч. 1 і 2 ст. 8 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 07.06.2019 голова місцевого суду ОСОБА_5 вже зверталася з аналогічним поданням до суду апеляційної інстанції і також просила направити зазначене кримінальне провадження № 591/2388/19 за клопотанням слідчого СУ ГУНП в Сумській області про тимчасовий доступ до речей і документів на розгляд іншого суду, яке у свою чергу було аналогічним чином вмотивовано тим, що від усіх слідчих суддів місцевого суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , визначених почергово для розгляду судової справи, надійшли заяви про самовідвід, які були задоволені суддями цього суду, а у суддів колегії з розгляду цивільних та адміністративних справ ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відсутня спеціалізація.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду від 10.06.2019 за наслідками судового розгляду зазначеного аналогічного подання голови суду постановлено відмовити у його задоволенні.

Таким чином, ігноруючи вимоги ч. 5 ст. 34 КПК, яка не допускає спори про підсудність, голова суду знову звернулася до апеляційного суду з аналогічним поданням, чим істотно порушила вимоги кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів вважає за необхідне відмовити останній у задоволенні її подання, а матеріали провадження повернути до місцевого суду.

Керуючись ст. 34 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні подання голови Зарічного районного суду м. Сум ОСОБА_4 щодо направлення кримінального провадження № 591/2388/19 за клопотанням слідчого СУ ГУНП в Сумській області про тимчасовий доступ до речей і документів на розгляд іншого суду відмовити, а матеріали цього провадження повернути до Зарічного районного суду м. Сум.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3