Провадження № 1-кп/161/273/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 29 листопада 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

представника цивільного позивача ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження № 0005162 від 09.11.2016 року про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лище, Луцького району, Волинської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.286 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_8 , 09.11.2016 року близько 18:00 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 210430», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Огієнка зі сторони вул. Шопена у напрямку вул. Клима Савури в м. Луцьку, зі швидкістю приблизно 50 км/год., неподалік будинку №15а по вул. Саперів у м. Луцьку, не вибрав безпечної швидкості, проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, всупереч п.12.3 Правил дорожнього руху України, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу, внаслідок чого допустив наїзд на малолітнього ОСОБА_9 , 2004 року народження, який здійснював перехід проїзної частини дороги поза пішохідним переходом з ліва на право відносно руху автомобіля.

Внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: закритих зламів кісток правої нижньої кінцівки: стегна в середній третині зі зміщенням відламків та обох кісток гомілки в середній третині зі зміщенням відламків з обширною підшкірною гематомою. Згідно комплексної судово-медичної та судової транспортно-трасологічної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок експерта №42/148 від 27.06.2017 року) за ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння та лікування необхідний час більше 21-ї доби.

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 (дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод) №54 від 27.02.2017 року з технічної точки зору водій автомобіля марки «ВАЗ 210430», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , при дотриманні вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 , шляхом застосування негайного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав та показав, що 09.11.2016 року рухався автомобілем марки «ВАЗ 210430» зі швидкістю 50 км/год. по вул. Огієнка від РЦ «Промінь» із пасажиром ОСОБА_10 .. Проїхали кільце, перший пішохідний перехід, видимість була погана, йшов дощ, було темно. Доїжджав до вул. Огієнка, розминувся з автомобілем, який рухався назустріч. На відстані 1,5-2 м побачив як щось біжить. Це був хлопчик, який перебував майже посередині дороги. Зустрічний автомобіль проїхав повз нього метрів 5, і відразу він побачив дитину, яка була на його смузі руху до осьової частини дороги. Різко вдарив по гальмах, відбувся удар. Під час удару, хлопця кинуло на капот, і він скотився зліва на право на землю під автомобіль. Вибігли із пасажиром з автомобіля, побачили дитину. В нього злетів чобіт з ноги. На одязі не було світло відбиваючих елементів. Взяв телефон, викликав швидку допомогу, сказав, що збив дитину. ОСОБА_10 була біля дитини. Підійшли два чоловіка, сказали не піднімати дитину до приїзду медиків. На проїжджій частині підняв телефон, молодий хлопець взяв його, і зателефонував на номер мами, яка прибігла за 15 хв. Приїхала швидка медична допомога, згодом працівники поліції. Своєї вини не визнає, оскільки рухався в межах правил, подія трапилася не на пішохідному переході. Було вуличне освітлення, проте на місці ДТП ліхтар не освітлювався.

Незважаючи на невизнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_8 , його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні законним представником потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні показав, що 09.11.2016 року близько 18 год. йому зателефонували із телефону сина та повідомили, що сина збив автомобіль по вул. Огієнка, неподалік перехрестя. Приїхавши на місце події, стояла швидка медична дорога, а автомобіль «ВАЗ» синього кольору біля бордюри. У машині швидкої допомоги лежав син, з ним була дружина, лікар повідомив, що в нього ймовірно перелом ноги. В той день на дворі не було слизько та мокро, проте були сутінки. Сина забрали в реанімацію. За півроку йому зробили 8 операцій, оскільки у 3 місцях був перелом ноги, внаслідок чого він був змушений їздити на інвалідній колясці та пропустив 6 клас навчання, до школи не ходив. Син розповів йому, що в той день він вийшов на зупинці з маршрутки, яка їхала із вул. Клима Савури до пр. Перемоги, переходив дорогу, подивився в сторони, машин не було. Ступив на бордюру, коли закінчив перехід відчув удар в праву ногу. Вулиця освітлювалася. На даний час син потребує реабілітації.

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_11 , який в судовому засіданні показав, що в листопаді 2016 року їхав від батька, йшов по вул. Клима Савури, перейшов на вул. Саперів. Побачив ОСОБА_12 , привітався за 20 м до проїжджої частини, почув звук спершу удару, потім крик по вул. Огієнка. Підійшли люди. Стояв автомобіль, дитина лежала збоку з правої сторони. Момент наїзду не бачив. ОСОБА_13 , який був за кермом автомобіля, вийшов. По вул. Огієнка проїхала маршрутка, і через деякий час відчув звук удару.

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_14 , який в судовому засіданні показав, що на початку листопада вийшов з хати за цигарками, проїхала маршрутка, потерпілий ОСОБА_15 вийшов, оглянувся по сторонах, переходив дорогу, на той час там пішохідного переходу не було. По вул. Огієнка в напрямку до вул. Клима Савури, виїхав автомобіль синього кольору марки «ВАЗ», який здійснив на нього наїзд. Почув звук удару та крик дитини. Посадили дитину на бордюру, хтось викликав швидку допомогу. Дощу та снігу не було. В хлопця куртка була із відбиваючими елементами. Бачив сусіда ОСОБА_16 , який йшов від 5 школи.

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала, що 09.11.2016 року вона стала свідком ДТП. Їхала у службовому автомобілі ВАЗ, який належить Луцькому об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України, сиділа на передньому пасажирському місці. Автомобіль рухався з пр. Перемоги до вул. Огієнка в напрямку вул. Клима Савури. Була темна пора доби, йшов дощ із снігом. Відчула як водій гальмував, побачила, що з ліва на право хтось перебігав дорогу. І відбулося зіткнення лівою передньою стороною автомобіля. Вийшли із автомобіля. Побігли до дитини. Дитина намагалася сісти. Зупинився автомобіль, з тротуару йшли дівчина із хлопцем. Водій викликав швидку медичну допомогу та патрульну поліцію. Водій, який зупинився, сказав, що поспішає, і повідомив, що якщо потрібна його допомога, зателефонувати йому, дав свій номер телефону. Працівники медичної допомоги занесли хлопчика до автомобіля. Перехожі знайшли телефон хлопчика та зателефонували батьку. Водій не був залучений до протоколу огляду місця події, оскільки поїхав у міськвідділ. Попередила слідчого, що з правої сторони є пошкодження, що підтверджується довідкою. Ввечері зателефонувала до лікаря дитячої лікарні, запитала як допомогти дитині.

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_17 , який в судовому засіданні показав, що не пам`ятає ні дати події, ні часу. Рухався автомобілем марки «Toyota Camry», виїхав з вул. 8 Березня та їхав позаду автомобіля марки «ВАЗ», який їхав повільно. Був вечір, дощ, проїхала зустрічна машина. Автомобіль марки «ВАЗ» зупинився. Коли він його об`їжджав, то побачив, що автомобіль збив дитину. Не мав часу зупинятися, тому дав водію візитку, і поїхав. Потерпілий лежав на проїжджій частині дороги. Водій та пасажир автомобіля марки «ВАЗ» вийшли до потерпілого.

-показами даними в судовому засіданні експертом ОСОБА_18 , який в судовому засіданні показав, що 27.02.2017 року виконав висновок експертизи №54 за обставинами ДТП, які мали місце 09.11.2016 року. Експертиза проведена на підставі постанови слідчого ОСОБА_19 .. Експерту надавалися всі матеріали кримінального провадження. У постанові слідчого поставлені питання із вихідними даними, яких достатньо було для проведення експертизи. Клопотання про надання слідчому додаткових матеріалів слідчому не подавав. Дорожня ситуація склалася, що пішохід з ліва на право в темну пору доби перебігав дорогу. Вулиця була освітлена вуличними ліхтарями. Дитина була одягнена в одяг із світловідбиваючими елементами. Провівши дослідження, встановив, що в даній ситуації, з технічної точки зору водій автомобіля марки «ВАЗ» повинен був діяти відповідно до п.12.3 ПДР України, негайно вжити заходів для зменшення швидкості. З моменту виникнення небезпеки для руху, водій автомобіля марки «ВАЗ» мав можливість уникнути зіткнення із пішоходом, зменшивши швидкість.

-протоколом огляду місця події від 09.11.2016 року;
-протоколом огляду предмету автомобіля марки «ВАЗ 210430», реєстраційний номер НОМЕР_1 від 12.12.2016 року;
-висновком експерта №1296 від 14.12.2016 року щодо визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень малолітнього потерпілого ОСОБА_9 ;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 06.02.2017 року;
-висновком експерта №449 від 26.12.2016 року інженерно-транспортної експертизи;
- висновком експерта №54 від 27.02.2017 року інженерно-транспортної експертизи;
-висновком експерта №42/148 від 03.05.2017 року комплексної судово-медичної та судової інженерно-транспортної експертизи;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 16.04.2019 року за участю свідка ОСОБА_17 ;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 02.07.2019 року за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_4 , слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_20 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.08.2019 року за участю свідка ОСОБА_10 ;
-висновком експерта №374 від 25.10.2019 року судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму ДТП.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 своїми протиправними необережними діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив злочин, передбачений ст.286 ч.1 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

Обставини, що пом`якшують його покарання, суд не вбачає.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом враховується те, що обвинувачений раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, характеризується з позитивної сторони, однак свою вину не визнав, завдані збитки не відшкодував, законний представник потерпілого в судовому засіданні наполягав на призначенні суворого покарання із позбавленням права керування транспортними засобами, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_8 слід призначити в межах санкції ст.286 ч.1 КК України у виді обмеження волі, із позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_8 грубо порушив обов`язки водія щодо дотримання правил дорожнього руху, тому для попередження вчинення нових аналогічних злочинів, до нього слід застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.

Разом з тим, суд не звільняє ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності за ст.49 КК України, оскільки ні обвинувачений, ні захисник не подали до суду клопотання, судом не з`ясовано думку учасників судового розгляду, що унеможливлює таке звільнення. Також, за клопотанням сторони захисту суд неодноразово призначав проведення слідчих експериментів, додаткової експертизи, що зайняло тривалий час та потягло за собою затягування розгляду справи стороною захисту.

Також, суд встановив, що посилання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, що потерпілий ОСОБА_9 був одягнений в одяг без світло відбиваючих елементів не знайшли свого підтвердження, так як надані ним для уникнення відповідальності, оскільки представник потерпілого ОСОБА_5 , свідок ОСОБА_14 , експерт ОСОБА_18 у своїх показах підтвердили те, що на одязі потерпілого були наявні світловідбиваючі елементи, які робили його помітним, а допити представника потерпілого, свідка, експерта є послідовними, правдивими та повністю узгоджуються із дослідженими матеріалами кримінального провадження та показами свідків, і підстав ставити їх під сумнів у суду не виникає.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника щодо виправдання обвинуваченого , оскільки його вина не доведена та експертом при проведенні експертизи не дано відповіді на поставлені питання, судом до уваги не приймаються так, як експертом повністю надані відповіді на питання, які йому ставилися та розраховано по кожному варіанту, з врахуванням проведених слідчих експериментів, крім того розраховано, що покази, надані обвинуваченим під час слідчого експерименту є технічно неспроможними, що свідчить та розцінюється судом як намір уникнення від кримінальної відповідальності.
Цивільний позов прокурора Луцької місцевої прокуратури в інтересах Волинської обласної ради про відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням потерпілого підлягає до повного задоволення.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_9 до Луцького об`єднання управління пенсійного фонду України Волинської області про відшкодування завданої матеріальної шкоди та моральної шкоди внаслідок вчиненого кримінального правопорушення залишити без розгляду, оскільки відповідно до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №628 Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно додатку, зокрема, Луцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 25 вересня 2019 року внесено запис про припинення юридичної особи Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, тому Луцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області на даний час є неналежним цивільним відповідачем.

Речові докази в даному кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст.100 КПК України, а судові витрати покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 ..

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 місяців, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік 6 місяців.

Цивільний позов прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_21 в інтересах Волинської обласної ради до ОСОБА_8 про відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_9 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 в користь Волинської обласної ради, витрати пов`язані із лікуванням потерпілого ОСОБА_9 в загальній сумі 4538 (чотири тисячі п`ятсот тридцять вісім) гривень 66 коп.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_9 до Луцького об`єднання управління пенсійного фонду України Волинської області про відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 38 923 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот двадцять три) гривень 49 копійок та моральної шкоди в розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень внаслідок вчиненого кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави 7930 (сім тисяч дев`ятсот тридцять) гривень 76 коп. витрат за проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.11.2016 року.

Речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ 210430», номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання Луцькому об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України залишити останньому за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: