Справа № 487/8734/19
Провадження № 1-кс/487/9143/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання ОСОБА_4 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на установку сушильну ЭВЗ-ОІ-РЦІ, 2-09НК-21 та розпилювач відцентровий Ц-ВІ,5-36.

Клопотання обгрунтував тим, що в провадженні Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002967 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України. В 2018 році ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою заволодів майном ОСОБА_4 - установкою сушильною ЭВЗ-ОІ-РЦІ, 2-09НК-21 та розпилювачем відцентровим Ц-ВІ,5-36, загальна вартість яких складає 322 000 грн. і незаконно утримував вкзане майно у себе. 14.02.2019 року на вказане майно ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва накладено арешт. 12.03.2019 року майно передане на відповідальне зберігання ОСОБА_6 24.06.2019 року слідчим Заводського ВП проведено обшук з метою вилучення зазначеного майна в повному обсязі, проте було вилучено лише деякі складові частини установки сушильної, а інші залишилися в приміщенні, яке орендував ОСОБА_6 . ОСОБА_6 приховав складові частини сушильної установки: вентилятор, засувку з флаконом, циклон, калорифер системи охолодження, запасні частини згідно з відомістю 8911 ЗИ, вакуум-насос, та відмовляється повідомити про їх місцезнаходження. Без зазначених складових частин неможливо користуватися установкою сушильною. Майно ОСОБА_4 фактично пошкоджено та знецінено, ОСОБА_4 завдано майнової шкоди. Таким чином, ОСОБА_6 пошкодив та приховав майно, на яке накладено арешт, при цьому ОСОБА_6 є особою, якій це майно ввірено. Посилаючись на те, що установка сушильна та розпилювач відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є об`єктами кримінально-протиправних дій, можуть бути використані як доказ факту та обставин заволодіння майном ОСОБА_4 , та є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може знищити це майно, прсив накласти арешт на вказане обладнання.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 клопотання підтримав, просив його задовольнити, пославшись на те, що існують ризики пошкодження, відчуження, приховування майна.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди (ч. 3 ст. 171 КПК).

Судом встановлено, що слідчим відділом Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002967 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході розслідування кримінального провадження №0000240 від 16.01.2019 виявлено факт приховування майна, на яке накладено арешт, вчиненого ОСОБА_6 .

Потерпілим у вказаному кримінальному провадженні 29.07.2019 року залучено ОСОБА_4 .

25.07.2019 року ОСОБА_4 у кримінальному провадженні звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_6 про відшкодування матеральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 429 000 грн.

29.11.2019 року ОСОБА_4 , який є потерпілим та пред`явив цивільний позов у кримінальному провадженні, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів. Проте з клопотанням про арешт майна саме з метою збереження речових доказів може звернутися до слідчого судді прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а цивільний позивач- лише з метою забезпечення цивільного позову, відповідно до положень ст. 171 КПК України. Клопотання ОСОБА_4 про арешт майна не містить обгрунтування накладення арешту саме з метою забезпечення цивільного позову. Крім того, цивільний позов потерпілого не може бути забезпечений накладенням арешту на майно, яке є предметом злочину, оскільки з метою забезпечення цивільного позову арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, тоді як зі змісту клопотання ОСОБА_4 і пояснень його представника в судовому засіданні вбачається, що установка сушильна та розпилювач відцентровий не належать ОСОБА_6 , який також не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, клопотання ОСОБА_4 про арешт майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про арешт майна.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1