Справа № 461/2041/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2019 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

та захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові, кримінальне провадження /внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001172 від 12.03.2019 року / про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, раніше не судимої, працюючої молодшою медсестрою у Комунальній 5-тій міській клінічній лікарні, пенсіонер, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачена ОСОБА_4 03 жовтня 2016 року, в денний час доби, більш точний час не встановлено, перебуваючи в приміщенні Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, що розташований за адресою: м. Львів, вул. Ференца Ліста, 5, маючи умисел, на отримання житлової субсидії, умисно внесла недостовірні дані у декларацію від 03 жовтня 2016 року про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначення житлової субсидії (за формою затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2015 року №106).

Зокрема, в розділі 3 «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії» (будь-кого із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб або осіб, які фактично там проживають) вказаної Декларації у графі «Вид придбаного майна або оплачених послуг» Розділу 3 цієї Декларації написала власноручно «не здійснювала», в той час коли насправді ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набула у власність (шляхом купівлі) квартиру, загальною площею 44,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , яку вона придбала за 218 600 гривень, тобто, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України.
Окрім того, 03 жовтня 2016 року, в денний час доби, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Галицького відділу соціального захисту, що розташованій за адресою: м. Львів, вул. Ференца Ліста, 5, маючи умисел, на отримання житлової субсидії, умисно подала до Галицького відділу соціального захисту завідомо підроблений документ - декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначення житлової субсидії.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 03 жовтня 2016 року, в денний час доби, перебуваючи в приміщенні Галицького відділу соціального захисту, що розташованій за адресою: м. Львів, вул. Ференца Ліста, 5, маючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, подала до Галицького відділу соціального захисту через ОСОБА_6 , яка обіймає посаду соціального працівника Галицького відділу соціального захисту, тобто передала уповноваженим особам Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради завідомо підроблений документ - декларацію від 03 жовтня 2016 року про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначення житлової субсидії (за формою затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2015 року №106), яка містить відомості, що не відповідають дійсності, а саме: в розділі 3 «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії» (будь-кого із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб або осіб, які фактично там проживають) вказаної Декларації у графі «Вид придбаного майна або оплачених послуг» Розділу 3 цієї Декларації написала власноручно «не здійснювала», в той час коли насправді ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набула у власність (шляхом купівлі) квартиру, загальною площею 44,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , яку вона придбала за 218 600 гривень, що вплинуло на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру, чим порушено вимоги Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (в редакції від 30.10.2015), а саме:

- п.п.5 п.5. Субсидія не призначається, якщо: будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. гривень.

- п.13. Для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами. Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

Факт подачі ОСОБА_4 до Галицького відділу соціального захисту через ОСОБА_6 , яка обіймає посаду соціального працівника Галицького відділу соціального управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради захисту завідомо підробленого документа - декларації від 03 жовтня 2016 року про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначення житлової субсидії, який містить неправдиві відомості про придбане майно, вплинуло на встановлення права на призначення субсидії та призвело до надміру виплаченої житлової субсидії останній за період з 1 жовтня 2016 року по 31 липня 2017 року за рахунок коштів бюджету на загальну суму 5215 гривень 9 копійок, тобто, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.
Крім цього, 03 жовтня 2016 року, в денний час доби, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Галицького соціального захисту, розташованій за адресою: м. Львів, вул. Ференца Ліста, 5, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, умисно подала до Галицького відділу соціального захисту через ОСОБА_6 , яка обіймала посаду соціального працівника Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, завідомо підроблений документ - декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначення житлової субсидії від 03 жовтня 2016 року, який містить неправдиві відомості про придбане майно, а саме: в розділі 3 «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії» (будь-кого із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб або осіб, які фактично там проживають) вказаної Декларації у графі «Вид придбаного майна або оплачених послуг» Розділу 3 цієї Декларації написала власноручно «не здійснювала», в той час коли насправді ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набула у власність (шляхом купівлі) квартиру, загальною площею 44,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , яку вона придбала за 218 600 гривень., що вплинуло на встановлення права на призначення субсидії ОСОБА_4 , чим порушено вимоги Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (в редакції від 30.10.2015), а саме:

- п.п.5 п.5. Субсидія не призначається, якщо: будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. гривень.

- п.13. Для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами. Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 умисно подала до Галицького відділу соціального захисту через ОСОБА_6 , яка обіймаєла посаду соціального працівника Галицького відділу соціального захисту, завідомо підробленого документа - декларацію від 03 жовтня 2016 року про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначення житлової субсидії, яка містить неправдиві відомості про придбане майно, з метою введення в оману та отримання житлової субсидії, що вплинуло на встановлення права на призначення субсидії та призвело до надміру виплаченої житлової субсидії останній за період з 1 жовтня 2016 року по 31 липня 2017 року за рахунок коштів бюджету на загальну суму 5215 гривень 9 копійок, тобто, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України визнала та пояснила, що в силу свого віку та характеру, була неуважною при заповнення документів; обвинувачення їй зрозуміле, обставини вчинення кримінальних правопорушень в обвинувальному акті викладені вірно; шкоду відшкодувала.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки вона вчинила підроблення офіційного документу.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки вона вчинила пред`явлення завідомо підробленого офіційного документу.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, оскільки вона вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, працює, пенсіонер, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття в скоєному злочині, повне визнання вини, відшкодування шкоди, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено, відтак, суд вважає за необхідне обрати їй покарання у виді штрафу.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши її від відбування покарання, оскільки вона на день набрання чинності цим Законом досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з наслідками застосування амністії ознайомлена.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання захисника, просила суд застосувати щодо неї акт амністії.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. «ґ`ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст.86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Відповідно до п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинила 03.10.2016, тобто до дня набрання чинності (07.09.2017) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 є особою пенсійного віку, що стверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 04.07.2018 року.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання. Обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснені судом правові наслідки застосування амністії.

Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році`суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

-за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

-за ч1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначити остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі пункту «ґ» ст. 1, ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року ОСОБА_4 від відбування призначеного їй основного за даним вироком покарання у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян звільнити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1