Номер провадження: 11-сс/813/1380/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 05.08.2019 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України у кримінальному провадженні №0000759, внесеному до ЄРДР 02.08.2019 року, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 05.08.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 21:00 години по 07:00 годину наступної доби, строком до 02.10.2019 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України у кримінальному провадженні №000759, внесеному до ЄРДР 02.08.2019 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та доведено наявність заявленого в клопотанні слідчого ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, слідчим суддею зазначено про недоведеність заявленого у клопотанні слідчого ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено неможливість запобігання наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, які здатні досягти мети кримінального провадження та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя, врахувавши обставини кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, прийшов до висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчим суддею не враховано наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, та наявність ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, а також можливого незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Зазначає про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зміст заперечень на апеляційну скаргу.
В своїх запереченнях на апеляційну скаргу захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної прокурором ухвали слідчого судді, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 05.08.2019 року залишити без змін.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, скоєного за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.08.2019 року, приблизно о 13.30 годині водій ОСОБА_8 грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме: пункти п.п.1.5., 2.3. «б», 11.4, 12.1. та дорожньої розмітки лінії 1.1 п.1. Розділу 34 «Правил дорожнього руху» України.

Так, ОСОБА_8 в зазначений день та час, керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ S 500 4MATIC», державний номерний знак, НОМЕР_1 , здійснював рух по автодорозі М05 «Київ - Одеса» в Роздільнянському районі Одеської області, де організований двохсторонній трьохрядний рух у кожному напрямку, з боку м. Києва в напрямку м. Одеси, по середній смузі свого напрямку руху, з невстановленою органами слідства швидкістю руху.

У той самий час, водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак, НОМЕР_2 , рухався по автодорозі М05 «Київ - Одеса» з боку м. Одеси в напрямку м. Києва, та на 442 км + 880 м зазначеної автодороги, зупинився за торгівельною палаткою, яка була розташована на правому узбіччі. Дружина водія ОСОБА_12 вийшла із автомобіля, підійшла до торгівельної палатки та стала навпроти стенду з фруктами та продавця цієї палатки ОСОБА_13 .

Наближаючись до 442 км + 880 м зазначеної автодороги, водій ОСОБА_8 , здійснюючи подальший рух, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, та маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, відволікся від керування, не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу, гарантовано не забезпечив рух керованого автомобіля в межах своєї смуги руху, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, а навпаки нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, при відсутності будь яких перешкод технічного або іншого характеру, втратив контроль над керуванням свого транспортного засобу, в результаті чого перетнув горизонтальну суцільну лінію дорожньої розмітки, допустив неконтрольований виїзд свого транспортного засобу на зустрічну половину проїзної частини, яку перетнув, та на лівому за ходом руху узбіччі скоїв наїзд на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Огли, які знаходилися на узбіччі. Після наїзду на пішоходів, автомобіль «MERCEDES-BENZ S 500 4MATIC», продовжуючи рух, виїхав на розташований за лівим узбіччям кювет та зоране поле, де на відстані понад 250 м від місця наїзду на пішоходів зупинився.

Внаслідок наїзду пішоходи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 отримали тілесні ушкодження, від яких померли на місці пригоди.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін; представника потерпілого, який залишив вирішення питання по апеляційній скарзі на розсуд суду; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого дотримався вищевказаних вимог Закону та Конвенції, повно та всебічно дослідив наявні докази, надавши їм вірну правову оцінку, та прийшов до обґрунтованого висновку про не доведення органом досудового розслідування неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги прокурора в судовому засіданні апеляційного суду свого підтвердження не знайшли, виходячи з такого.

Під час апеляційного розгляду обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, ніким з учасників процесу не оскаржувалася, тому дане питання апеляційним судом не вирішувалось.

Враховуючи, що прокурор посилається на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які заявлені в клопотанні слідчого, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу в межах заявлених вимог.

Оцінюючи недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

І. Стосовно доводів апеляційної скарги щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, через існуючі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які заявлені в клопотанні слідчого.
З матеріалів справи вбачається, що після ДТП 02.08.2019 року ОСОБА_8 було затримано в реанімаційному відділенні Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.08.2019 року. Відповідно до протоколу допиту підозрюваного від 03.08.2019 року ОСОБА_8 за станом здоров`я не зміг давати показання. Під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 05.08.2019 року був присутній в судовому засіданні.

ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.08.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби та покладено на нього обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор на підтвердження викладених в апеляційній скарзі доводів пояснив, що у даному кримінальному провадженні існує ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду через тяжкість покарання, а саме до 10 років позбавлення волі, яке загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винуватим. Зазначив, що в наслідок ДТП загинуло дві особи. Послався також на відсутність виплаченої матеріальної допомоги ОСОБА_9 . Однак прокурором під час апеляційного розгляду не було представлено жодного доказу на підтвердження зазначених вище доводів.

Апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що сама по собі тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину не впливає на ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, прокурор апеляційному суду пояснив, що ОСОБА_8 умови домашнього арешту та покладені на нього оскаржуваною ухвалою слідчого судді обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, не порушувались.

Стороною захисту зазначено, що поведінка ОСОБА_8 свідчить про належне виконання підозрюваним умов застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що узгоджується з матеріалами судового провадження та доказами дослідженими під час апеляційного розгляду. Докази, які б свідчили протилежне відсутні.

ОСОБА_8 та його захисник апеляційному суду пояснили, що підозрюваний щиро розкаюється у скоєному, вину визнає, розуміє, що в результаті ДТП загинуло дві людини, він сам також отримав тілесні ушкодження та на даний час лікується, відшкодував потерпілим спричинену ДТП шкоду, має постійне місце проживання в м. Одесі, за яким позитивно характеризується, одружений, має сина та онуків, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, є депутатом Донецької обласної ради VI скликання, у зв`язку зі своєю професійною діяльністю має численні державні нагороди.

Відповідно до матеріалів судового провадження, ОСОБА_8 в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу мозку, обширної гематоми тканин голови справа, ретроградної амнезії, забиття в районі скроневої та параорбітальної області справа, в зв`язку з чим перебував у відділенні інтенсивної терапії Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті, що підтверджується медичною випискою, наявною в матеріалах судового провадження (а.п.26). У протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.08.2019 року вказано, що ОСОБА_8 був затриманий у зазначеному вище медичному закладі. Викладене підтверджує факт отримання підозрюваним тілесних ушкоджень в результаті ДТП.

Також апеляційний суд враховує дані про особу підозрюваного, який є пенсіонером, має постійне місце проживання в м. Одесі, за яким позитивно характеризується, одружений, є депутатом Донецької обласної ради VI скликання, на даний час лікується після аварії, має ішемічну хворобу серця, хворіє на діабет 2 типу. Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що стороною захисту не надано даних про проживання ОСОБА_8 однією сім`єю з дружиною, сином та онуками.

Поведінка ОСОБА_8 після події, а також належне виконання підозрюваним покладених на нього ухвалою слідчого судді процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні свідчить про відсутність наміру у підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що знайшло своє підтвердження і в матеріалах судового провадження.

Таким чином, викладене свідчить про недоведеність прокурором наявності ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд визнає необґрунтованими.

ІІ. Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора про наявність ризику можливого впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні апеляційний суд вважає доцільним зазначити наступне.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо наявності ризику можливого впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні свого підтвердження не знайшли, оскільки стороною захисту зазначено, що захисник ОСОБА_8 намагався зустрітися з потерпілими лише з метою обговорення питання відшкодування завданої шкоди, що також підтвердив апеляційному суду і представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 .

Будь які докази на спростування вищенаведеного в матеріалах судового провадження відсутні та не були надані ані слідчому судді під час розгляду клопотання слідчого, ані під час апеляційного розгляду.

Жодних доказів про наявність скарг потерпілих щодо чинення на них незаконного впливу або тиску зі сторони підозрюваного прокурором не надано, в матеріалах судового провадженні такі докази також відсутні. Представник потерпілого ОСОБА_9 апеляційному суду не підтвердив вказані обставини, оскільки їх не було. ІІІ. Стосовно твердження прокурора про несплату матеріальної допомоги потерпілому ОСОБА_9 апеляційний суд зазначає наступне.

В матеріалах судового провадження наявна розписка двоюрідного брата ОСОБА_14 про отримання ним від ОСОБА_8 для передачі дружині загиблого - ОСОБА_15 гизи грошової суми у розмірі 20 000 доларів США у рахунок компенсації матеріальної та моральної шкоди, спричиненої наслідками ДТП (а.п. 36).

Крім того, стороною захисту апеляційному суду надано квитанцію про перерахування потерпілому ОСОБА_9 150 753 гривень у рахунок відшкодування шкоди. Представник потерпілого підтвердив отримання ОСОБА_9 від ОСОБА_8 зазначеної суми грошових коштів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про ненадання матеріальної допомоги родині загиблої ОСОБА_12 не знайшли свого підтвердження та спростовуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора в цій частині є необґрунтованою.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, заявлених у клопотанні слідчого, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, враховуючи обставини кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, є достатнім та виправданим на даній стадії кримінального провадження.

Стороною обвинувачення не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 05.08.2019 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України у кримінальному провадженні №0000759, внесеному до ЄРДР 02.08.2019 року без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4