ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України за наступних обставин:
ОСОБА_6 13 серпня 2012 року наказом № 88-К призначена на посаду секретаря судових засідань Ірпінського міського суду Київської області, 4 жовтня 2013 року наказом № 141- К, після проходження відповідного стажування, призначена на посаду помічника голови Ірпінського міського суду Київської області та почала виконувати обов`язки відповідно до посадової інструкції, затвердженої наказами №120-К/а від 1 серпня 2011 року та №23/К від 14 червня 2018 року.
Відповідно до посадових інструкцій, ОСОБА_6 здійснювала підбір актів законодавства та матеріалів судової практики, які необхідні для розгляду конкретної судової справи, контролювала та своєчасно проставляла в АСДС (автоматизована система документообігу суду) дати набрання законної сили рішень, постанов, ухвал та вироків суду відповідно до процесуального законодавства, виконувала інші доручення голови суду, що стосуються організації розгляду справ та виконувала інші обов`язки відповідно до посадової інструкції.
Крім того, відповідно до наказу № 1 від 3 січня 2018 року «Про призначення відповідальних осіб за внесення відомостей про ДНЗС судовими рішеннями», ОСОБА_6 призначено відповідальною за внесення до автоматизованої системи документообігу суду відомостей про набрання законної сили судовими рішеннями відповідно до Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006 року № 740 зі змінами.
Єдиний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) відповідно до ст. З Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року є автоматизованою системою збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Держателем реєстру є Державна судова адміністрація, яка здійснює контроль за виконанням заходів, пов`язаних із захистом інформації, що міститься у Реєстрі.
Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про доступ до судових рішень» судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 вищевказаного Закону, а саме:
1 ) місце проживання або перебування фізичних осіб із зазначенням адреси, номери телефонів чи інших засобів зв`язку, адреси електронної пошти, реєстраційні номери облікової картки платника податків, реквізити документів, що посвідчують особу, унікальні номери запису в Єдиному державному демографічному реєстрі;
2)реєстраційні номери транспортних засобів;
3)номери банківських рахунків, номери платіжних карток;
4)інформація, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися у закритому судовому засіданні;
5)інші відомості, що дають можливість ідентифікувати фізичну особу.
Разом з тим, відповідно до Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого постановою КМУ № 740 від 25 травня 2006 року особи, яким надано дозвіл на повний доступ досудових рішень, зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб інформації, що стала їм відома у зв`язку з користуванням Реєстру у режимі повного доступу.
Крім того, намагаючись уникнути відповідальності та приховати вчинений злочин, ОСОБА_6 18 жовтня 2018 року змінила свій мобільний телефон марки «HUAWEI Р20 Pro» (ІМЕІ НОМЕР_1 ) за допомогою якого отримала повний доступ до Реєстру, на мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_4 , яким вона користувалася раніше. Крім того, відомості отримані з Реєстру в режимі повного доступу щодо проведення обшуку, відносяться до таємниці досудового розслідування, отримані ОСОБА_6 не під своїм персональним підписам, що також свідчить про бажання приховати злочин та уникнути відповідальності.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у несанкціонованому розповсюдженні інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованій системі, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 361-2 КК України.
У підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 361-2 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, за попереднім місцем роботи характеризується позитивно, діяння, що інкримінується ОСОБА_4 жодним чином фактично не перешкодило слідству. Крім того, ОСОБА_4 не мала на меті умисно попередити підозрюваних та/або іншим чином вплинути на проведення слідчих дій, натомість, вищевказані дії вона вчинила виключно з мотивів з`ясування особистих стосунків, отже, дані дії носять виключно емоційний характер і не свідчать про злочинну поведінку та суспільну небезпеку ОСОБА_4 .
Прокурор та обвинувачена підтримали клопотання захисника.
За таких обставин суд, вислухавши доводи клопотання, з`ясувавши з даного приводу думку учасників судового розгляду, вважає, що обвинувачена підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинене, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або особа перестала бути суспільно небезпечною.
Відповідно до роз`яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилась таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.
Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. ст 48, 284, 288, 314 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 361-2 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.
Речові докази картонну коробку білого кольору від телефону марки «HUAWEI Р20 Pro» (ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕ2 НОМЕР_5 ) разом із предметами, виявленими в коробці під час обшуку 09 січня 2019 року; мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору (ІМЕІ НОМЕР_4 ) з сім-карткою номеру мобільного телефону « НОМЕР_2 » - повернути власнику ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1