У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання виконуючого обов`язки начальника установи начальника арештного дому ДУ «Личаківської виправної колонії (№30)» ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:
Виконуючий обов`язки начальника установи начальника арештного дому ДУ «Личаківської виправної колонії (№30)» ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому вказує, що у ДУ «Личаківської виправної колонії (№30)» відбуває покарання ОСОБА_4 , засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2019 року.
Вказуючи, що у резулятивній частині вироку зазначено: на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до вищевказаного покарання, невідбутою частини покарання за ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 17.09.2014 року, якою замінено ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді 05 місяців 02 днів позбавлення волі більш м`яким покарання у виді 240 годин громадських робіт. Посилаючись на те, що згідно вимог ст. 71 КК України приєднується невідбута частина покарання за вироком, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, просить у резулятивній частині вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2019 року уточнити за яким вироком на підставі ст. 71 КК України приєднана невідбута частина покарання, яка згідно ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 17.09.2014 року замінена на 240 годин громадських робіт.
Учасники в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду поданого клопотання.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ч.2 ст. 189 КК України та ч.1 ст. 361 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири)роки; за ч.2 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки; за ч.1 ст 361 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст.70 КК України призначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки та один місяць, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до вищевказаного покарання, невідбутої частини покарання за ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 17.09.2014 року, якою замінено ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді 05 місяців 02 днів позбавлення волі більш м`яким покарання у виді 240 годин громадських робіт, які згідно ч.1 ст.72 КК України дорівнюють 30 днів позбавлення волі, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді 4 років 1 місяця 10 днів позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Запобіжний захід до набрання вироку залишити без змін, а саме тримання під вартою. Відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 19 жовтня 2018 року. В строк відбування покарання зарахувати засудженому ОСОБА_4 період перебування під вартою з 19 жовтня 2018 року по набрання вироку законної сили.
Вказаний вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2019 року набрав законної сили.
Як вбачається із клопотання виконуючий обов`язки начальника арештного дому ДУ «Личаківської виправної колонії (№30)» ОСОБА_3 просить суд: у резулятивній частині вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2019 року уточнити за яким вироком на підставі ст. 71 КК України приєднана невідбута частина покарання, тобто клопотання містить в собі вимоги щодо роз`яснення змісту вироку, при цьому не містить посилання на те, що виникають труднощі при його виконанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз"яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Відповідно до вимог вищевказаної норми КПК України, роз`яснення судового рішення можливе у випадку, якщо воно є нечітким за змістом, містить положення, які викликають суперечки щодо його неоднакового тлумачення і розуміння під час виконання. При цьому суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Разом з тим, вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2019 року є зрозумілим та не потребує додаткового роз`яснення, з огляду на те, що він не припускає різних варіантів свого тлумачення та не містить положень, що викликають суперечності з приводу його розуміння. Вирок викладений в ясній зрозумілій формі, не містить незрозумілих словосполучень, викладений чіткими зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння його змісту.

Резолютивна частина ухваленого у даній справі вироку, на переконання суду, є зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення, та в ній вказано дані, які відомі суду на момент ухвалення вироку.

Крім того, в мотивувальні частині вироку зазначені мотиви прийнятого рішення, зокрема з питань, які вказані в клопотанні виконуючого обов`язки начальника арештного дому ДУ «Личаківської виправної колонії (№30)».
Клопотання виконуючого обов`язки начальника арештного дому ДУ «Личаківської виправної колонії (№30)» фактично зводиться до перевірки законності рішення суду в частині призначення покарання, тобто щодо застосування норм кримінального законодавства, якими суд керується при ухвалені вироку, а не щодо роз`яснення рішення суду, що не передбачено процесуальним законом та положеннями ст. 380 КПК України.

Разом з цим слід зазначити, що однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають "незмінністю судового рішення".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для роз`яснення вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2019 року, а в задоволенні клопотання в.о. начальника установи начальника арештного дому ДУ «Личаківської виправної колонії (№30)» ОСОБА_3 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 369-372, 380, 537, 539 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання виконуючого обов`язки начальника установи начальника арештного дому ДУ «Личаківської виправної колонії (№30)» ОСОБА_3 - відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1