Справа № 463/3353/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/384/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої - судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши по кримінальному провадженні № 0000195 від 29 грудня 2018 року у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань Львівського апеляційного суду, апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 травня 2019 року,-

з участю:
прокурора ОСОБА_7
скаржника ОСОБА_6

встановила:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 травня 2019 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_8 від 11 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що ні в судовому засіданні ні в ході слідчої перевірки за наслідкам проведення необхідних слідчих дій, не здобуто даних, які вказують на наявність у діях слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, а відтак підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження немає.

На дану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову та ухвалу. Скерувати кримінальне провадження № 0000195 до слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові для подальшого досудового розслідування.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвала є незаконною, необгрунтованою та невмотивованою, ухвалена внаслідок неповного судового розгляду, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких має істотне значення. Слідчим суддею не досліджено жодної обставини кримінального провадження, так як слідчий не надав провадження, хоча справа двічі відкладалася. Ухвала постановлена всупереч ст. 124 Конституції України, а саме, не зазначено, що вона постановлена «Іменем України».
Наголошує, що жодних доводів заявника слідчим ОСОБА_8 не перевірялося; ОСОБА_9 не двічі, а тричі приймав рішення про закриття кримінального провадження № 00000470, які ухвалами Галицького районного суду м. Львова скасовувалися та визнавалися ідентичними за стилістикою, змістом та граматичними помилками; вказано що ОСОБА_9 здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000195 від 29.12.2018 року. Вказане провадження внесене не на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова, а на підставі ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 29.12.2018 року щодо ОСОБА_9 , а не ОСОБА_10 ; псевдокаштани висаджувалися не на АДРЕСА_1 , а на площі Різні.
Стосовно висновку службового розслідування від 07.02.2019 року то ОСОБА_9 вже неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності зокрема 10.03.2016 року.
Апелянт підкреслює, що істотна шкода, ним була обгрунтована у клопотанні від 30.03.2018 року з фото фіксаціями, яке було додане до скарги слідчому судді на постанову.
Стверджує, що слідчий суддя належним чином не обгрунтував, чому не бере до уваги доводи скаржника, та не зазначив мотиви, з яких залишив скаргу без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження та судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_8 пояснив, що ним оглянуто копії документів кримінального провадження № 0000470 від 11.02.2017 року, разом з тим в тексті постанови, ним помилково зазначено кримінальне провадження № 0000195 від 29.12.2018 року.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у випадку встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, розглядаючи скаргу ОСОБА_6 належним чином не дослідив та не оцінив чи слідчий приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття саме кримінального провадження № 0000195 від 29.12.2018 року, так як в тексті постанови слідчого наявні суттєві розбіжності при зазначенні кримінального провадження.

Згідно матеріалів кримінального провадження, а саме протоколу огляду від 21 лютого 2019 року складеного слідчим ОСОБА_11 вбачається, що ним оглянуто копії документів кримінального провадження № 0000470 від 11.02.2017 року.

Як встановлено колегією суддів, в ході проведення досудового розслідування слідчим ОСОБА_8 перевірялись доводи наведені заявником ОСОБА_6 про те, що слідчим Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000470 від 11.02.2017 за його заявою за фактом зловживання своїм службовим становищем головою Львівської міської ради ОСОБА_10 та посадовими особами Львівської міської ради, що виразилось у розтраті бюджетних коштів громади м. Львова. Розслідуючи вказане кримінальне провадження слідчий ОСОБА_9 , діючи в інтересах ОСОБА_10 без дослідження всіх обставин наведених в його заяві двічі приймав рішення про закриття кримінального провадження, які ним скасовані в судовому порядку. Матеріальну шкоду завдану внаслідок зловживання слідчим ОСОБА_9 , скаржник обґрунтовував тим, що слідчим неефективно проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні у якому він наводив доводи щодо вчинення злочину ОСОБА_10 та посадовими особами Львівської міської ради. Зокрема, ствердив про факти розтрати ОСОБА_10 бюджетних коштів при висадці каштанів, які не висаджувались по вул. Торговій в м. Львові також при капітальному ремонті будинку №15 по вул. Торговій в м. Львові, кошторис якого завищений в кілька разів. Крім цього, невиконання рішення Франківського районного суду м. Львова про демонтаж самочинно здійсненого будівництва по АДРЕСА_2 , завдає матеріальної шкоди його квартирі. Таким чином, скаржник вважає, що діючи в інтересах ОСОБА_10 та посадових осіб Львівської міської ради, слідчий СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 умисно зловживає своїм службовим становищем. З приводу вказаних фактів ОСОБА_6 , було допитано в якості свідка у вказаному вище кримінальному провадженні.

Крім того, допитано в якості свідка слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , який показав, що ним здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР 11.02.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 210, ч.1 ст. 364 КК України. Вказане кримінальне провадження внесене на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова за заявою ОСОБА_6 , за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Львівської міської ради та міським головою ОСОБА_10 , також нецільового використання бюджетних коштів вказаними посадовими особами, які на думку заявника виразились у розтраті бюджетних коштів при висадці каштанів, які не висаджувались по вул. Торговій в м. Львові, також при капітальному ремонті будинку №15 по вул. Торговій в м. Львові, кошторис якого завищений в кілька разів. Крім цього, невиконання рішення Франківського районного суду м. Львова про демонтаж самочинно здійсненого будівництва по вул. Канівській,11а. В ході проведення досудового слідства доводи наведені заявником не підтвердились, тому ним приймались рішення про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях посадових осіб Львівської міської ради складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.210,ч.1 ст.364 КК України. Заявником оскаржувались постанови про закриття кримінального провадження в судовому порядку, за результатами чого такі судом скасовувались з мотивів неповноти досудового розслідування, однак судом не вказувалось, які слідчі дії слід провести у вказаному кримінальному провадженні. Вказав, що здійснюючи досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, він керувався виключно нормами КПК України.

Як встановлено колегією суддів, також в ході досудового розслідування слідчим ОСОБА_8 оглянуто копії матеріалів кримінального провадження №0000470, які надійшли з Галицького ВП ГУНП у Львівській області, зокрема досліджено факти законності висадки дерев біля будинку №15 по вул. Торговій в листопаді 2007 року, факт самочинної надбудови та добудови до квартири №2 на вул. Канівській,11а в м. Львові, досліджено питання планової обрізки дерев на пл. Різні в м. Львові, розміщення літніх майданчиків на вул. Торговій в м. Львові.

Крім того, слідчим ОСОБА_8 досліджено висновок службового розслідування за заявою ОСОБА_6 від 07.02.2019 згідно якого слідчим Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 допущені процесуальні порушення в частині неналежного здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000470, які дають підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності останнього. Однак з дня вчинення дисциплінарного проступку минуло більше як шість місяців відповідно до ч.1 ст.21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України притягнути особу до відповідальності не виявляється можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 КК України об`єктивна сторона даного злочину полягає в зловживанні владою або службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб є однією з обов`язкових умов наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Відповідно до примітки ст. 364 КК України, істотною шкодою у статтях 364-1, 365 -2, 367 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

В ході досудового розслідування встановлено, що істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб не завдано.

Крім цього, не встановлено факту умислу з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби.

На переконання колегії суддів, слідчий приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження, всебічно повного і об`єктивно дослідив всі обставини, висновки слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення правопорушення є обґрунтованим, а відтак підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження немає.
Таким чином, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_8 від 11 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 травня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_8 від 11 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_8 від 11 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4