Справа № 349/880/19
Провадження № 1-кп/349/91/19
В И Р О К
іменем України
15 жовтня 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження номер 0000109 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, який не працює, раніше не судимий, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_4

встановив:

ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в інше приміщення.

Злочин вчинено за таких, встановлених судом, обставин.

На початку травня 2019 року ОСОБА_4 прийшов на територію колишньої ферми, що розташована в с.Добринів, Рогатинського району Івано-Франківської області з метою пошуку металобрухту, який, у випадку виявлення, мав намір продати, а виручені грошові кошти використати на власні потреби.

Під час обходу господарських приміщень, які знаходяться на території вищевказаної ферми, ОСОБА_4 , через незачинений дверний отвір оглянув приміщення тваринницької стайні, що належить на праві користування мешканцю с. Підвисоке, Бережанського району Тернопільської області, ОСОБА_9 . В приміщенні він виявив металеві запасні частини до сільськогосподарської техніки та вантажних автомобілів, які ОСОБА_10 зберігав для господарських потреб. Розуміючи, що виявлені металві речі можна здати на металобрухт та заробити кошти, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення вищевказаного майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_11 незаконно проник, шляхом вільного доступу, через незачинений дверний отвір до приміщення тваринницької стайні. Оскільки речі були важкі, зрозумів, що необхідно підшукати транспорт, на який можна завантажити металобрухт, а також особу, щоб допомогла завантажити викрадене майно, а тому вирішив повернутись до вищевказаного господарського приміщення через декілька днів разом із транспортом та допомогою.

12 травня 2019 року біля 10.00 год. ОСОБА_4 , попередньо домовився з співмешканкою ОСОБА_12 , якій пояснив, що вчиняє законні дії. Після чого на власній підводі, запряженій конем, під`їхав до приміщення тваринницької стайні, що належить на праві користування ОСОБА_13 , та знаходиться на території колишньої ферми в межах с. Добринів Рогатинського району Івано-Франківської області.

Перебуваючи біля приміщення конюшні, ОСОБА_4 переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, після чого через незачинений дверний отвір заїхав на підводі до вищевказаного приміщення, де став розшукувати майно, яке можна було б викрасти.

Перебуваючи в приміщенні тваринницької стайні, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, за допомогою ОСОБА_12 , якій не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, таємно викрав належне ОСОБА_13 майно, а саме два металеві колісні диски до трактора марки «Massey Ferguson 440» та лебідку до автомобіля марки «ЗИЛ 131», загальною вагою 202 (двісті два) кілограми, та вартістю 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 90 (дев`яносто) копійок із розрахунку 4 (чотири) гривні 90 (дев`яносто) копійок за 1 (один) кілограм брухту чорних металів, та, завантаживши викрадене майно на підводу, покинув місце вчинення злочину.

Цього ж дня, перебуваючи поблизу с.Пуків Рогатинського району Івано- Франківської області, ОСОБА_4 реалізував викрадене майно у якості металобрухту мешканцю с. Пуків, Рогатинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_14 за грошові кошти в сумі 600 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_15 у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності, заподіяну злочином майнову шкоду йому відшкодовано, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що на початку травня 2019 року прийшов на територію колишньої ферми, що розташована в с.Добринів, Рогатинського району Івано-Франківської області з метою пошуку металобрухту, який мав намір продати, оскільки він не працює, немає коштів. Через незачинений отвір від дверей він оглянув приміщення конюшні та виявив металеві запасні частини до транспортних засобів. Речі були важкі, а тому він самостійно не міг їх викрасти.

12 травня 2019 року біля 10 год. він домовився про допомогу з співмешканкою ОСОБА_12 , якій не розповів, що речі йому не належать. На власній підводі, запряженій конем, під`їхав до вищезазначеного приміщення, заїхав на підводі до конюшні, звідки викрав металеві колісні диски до трактора та лебідку до автомобіля. Завантажив викрадене майно на підводу та покинув місце вчинення злочину.

Цього ж дня, в с.Пуків Рогатинського району здав викрадене майно на металобрухт за що виручив кошти в сумі 600 грн., якими розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаявся, засудив свою поведінку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд виходить з наступного.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами (ч.2 ст.50 КК України).

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття, визнання вини, добровільне відшкодування завданого збитку на стадії досудового слідства.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно з досудової доповіді, складеної 22 липня 2019 року Рогатинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області на підставі статистичних факторів зроблено висновок , що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.

Врахувавши характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку в психіатра та нарколога не числиться, зваживши на наявність декількох обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття- висловив жаль з приводу вчиненого та засудив свою поведінку, визнання вини, добровільне відшкодування завданого збитку, які на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не визнаний інвалідом першої чи другої групи, а також відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, дають підстави застосувати при призначенні покарання положення ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.185 КК України.

Покарання у виді громадських робіт буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.

Потерпілий ОСОБА_15 не пред`явив цивільного позову в кримінальному провадженні.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Під час судового провадження учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

На час ухвалення вироку до обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, клопотання про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 368 -369, 373- 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок ) годин.

Речові докази по справі два металеві колісні диски до трактора марки «Massey Ferguson 440» та лебідку до автомобіля марки «ЗИЛ 131", які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_15 слід повернути потерпілому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю с.Підвисоке Бережанського району Тернопільської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілому за його заявою.

Суддя: ОСОБА_1