Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2019 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_8 , про накладення арешту на банківські рахунки, відкриті в АТ «АБ «РАДАБАНК» (МФО 306500, адреса: м. Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 46), шляхом зупинення видаткових операцій з коштами на рахунку суб`єкта господарської ТОВ «ПРОФВЕЙ» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , та зобов`язання банківської установи надати до слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Волинській області виписки банку про залишок коштів на рахунку ТОВ «ПРОФВЕЙ» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих в АТ «АБ «РАДАБАНК» (МФО 306500, адреса: м. Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 46), на момент оголошення ухвали та в подальшому надавати на вимогу слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області, а клопотання про арешт розглянути без виклику особи, у володінні якої знаходяться зазначені рахунки.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2019 року клопотання задоволено повністю.
Судове рішення вмотивоване тим, що метою арешту рахунків є запобігання можливості відчуження майна грошових коштів вищевказаного суб`єкта господарювання, причетного до злочинної діяльності, та забезпечення в подальшому відшкодування завданої державі шкоди внаслідок кримінального правопорушення, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів.
У поданій апеляційній скарзі представник власника майна оскаржує ухвалу слідчого судді з мотивів її незаконності. Стверджує, що цивільні позови у даному кримінальному провадженні відсутні, а розмір завданих державі чи іншим особам збитків не встановлений. Вказує на недоведеність стороною обвинувачення факту здобуття коштів на рахунках товариства незаконним шляхом та заподіяння державі шкоди протиправними діями. Крім того, посилається на те, що жодної слідчої дії щодо товариства та його посадових осіб проведено не було. Зауважує, що розгляд клопотання проводився у відсутності представників товариства, а копія судового рішення отримана не була, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та скасувати останню, відмовивши у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на банківські рахунки АТ «АБ «РАДАБАНК» суб`єкта господарської ТОВ «ПРОФВЕЙ».
Заслухавши доповідача, який виклав суть рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з рішення слідчого судді, представники товариства не були присутні у суді першої інстанції при розгляді клопотання про накладення арешту на майно. Відомості про отримання копії ухвали у матеріалах провадження також відсутні. Тому суд апеляційної інстанції поновлює строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ч.2 ст.131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею при винесенні рішення вказаних вимог закону дотримано не було.
Витягом з ЄРДР стверджується, що проводиться досудове розслідування за ч.2 ст.212 КК України щодо фінансово-господарської діяльності без відповідного документального оформлення таких операції, що призвело до фактично ненадходження до бюджету коштів у вигляді податку на прибуток у великих розмірах.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали клопотання не містять доказів у розмінні КПК України, які підтверджують необхідність арешту рахунків: акт перевірки складений 24 червня 2019 року, а відомості в реєстр внесені 27 червня 2019 року.
Згідно зі ч.2 ст.246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, тому викликають обґрунтовані сумніви доводи клопотання, що стосуються оперативно-розшукових заходів, адже злочин, передбачений ч.2 ст.212 КК України, в силу ч.2 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Стороною обвинувачення не було доведено необхідності накладення арешту на вищезазначене майно і під час апеляційного розгляду провадження, а також не наведено ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Аналізуючи наведені норми кримінального процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дійшов передчасного висновку про необхідність накладення арешту на банківські рахунки АТ «АБ «РАДАБАНК» суб`єкта господарської ТОВ «ПРОФВЕЙ», а тому рішення слідчого судді в цій частині слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в цій частині в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2019 року в частині накладення арешту на банківські рахунки суб`єкта господарської ТОВ «ПРОФВЕЙ» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкриті в АТ «АБ «РАДАБАНК» (МФО 306500, адреса: м. Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 46), шляхом заборони користування та розпорядження ними, що полягає в зупиненні видаткових операцій по вказаних рахунках та покладення на банківську установу відповідних зобов`язань скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_7 в частині накладення арешту на банківські рахунки суб`єкта господарської ТОВ «ПРОФВЕЙ» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкриті в АТ «АБ «РАДАБАНК» (МФО 306500, адреса: м. Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 46), шляхом заборони користування та розпорядження ними, що полягає в зупиненні видаткових операцій по вказаних рахунках та покладення на банківську установу відповідних зобов`язань.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді