Справа № 182/5410/19
Провадження № 1-кс/0182/2722/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.08.2019 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської обл. ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2019 за № 0001662 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл., громадянина України, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, з освітою 9 класів, не одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, які не зареєстровані на нього, раніше судимий:
- 20.06.2014 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

07.08.2019 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської обл. ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2019 за № 0001662 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 18.06.2019 приблизно о 20:00 год. знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 .
В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення металевих воріт з металевою хвірткою з території вказаного домоволодіння, належних потерпілому.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення майна, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відсутній за вказаною адресою, діючи умисно з корисливих мотивів таємно повторно зняв та викрав металеві ворота та металеву хвіртку придатні на металобрухт з чорного металу, загальною вагою 56 кг., вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 248 від 17.07.2019 станом на 18.06.2019 складає 344,40 грн., які належали ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на вказану вище суму. З місця скоєння злочину ОСОБА_5 зник, майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
06.08.2019 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5-ти років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів; до Нікопольського міськрайонного суду направлено обвинувальні акти відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України; він не має міцних соціальних зв`язків, на утриманні нікого не має, у нього немає постійного місця роботи та постійного законного джерела заробітку, є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічні тим, у яких підозрюється. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, оскільки, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможуть запобігти ризику переховування від слідства та/або суду, а також впливу на потерпілого, свідків. У його оточенні немає осіб, які заслуговують на довіру й зможуть поручитися за виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Також, підозрюваний не працює і не має законних джерел існування. З урахуванням викладеного, слідчий просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. Також просить врахувати, що підозрюваний раніше судимий за вчинення умисного, корисливого злочину, до суду стосовно нього направлено обвинувальні акти за вчинення кримінальних правопорушень-злочинів передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України. Проти клопотання підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечує, вважаючи, що такий запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 , не заперечував факту вчинення ним злочину, по якому йому висунуто підозру. Проти клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він має постійне місце проживання, має сім`ю. Проживає у цивільному шлюбі. На утриманні має двох малолітніх дітей, які є його дітьми, однак на нього не зареєстровані, бо він втратив паспорт і на даний час його відновлює. Зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою. Просить врахувати, що остання дитина у нього народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , його цивільна дружина у зв`язку з цим не може працювати, тому він є єдиним годувальником у сім`ї. Сам він неофіційно працює різноробочим на будівництві. З потерпілим вони домовилися про спосіб відшкодування шкоди.
Вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2)наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3) вік та стан здоров`я;
4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію;
7) майновий стан;
8) наявність судимостей;
9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Як вбачається з наданих копій матеріалів, 06 серпня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілого, свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України /незаконно впливати на свідків, потерпілого/ та передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України /вчинити інше кримінальні правопорушення …, у якому підозрюється/ об`єктивно існують, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 5-ти років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може незаконно впливати на свідків, потерпілого з метою зміни ними показів; також він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області відносно нього направлено обвинувальні акти за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, тому без застосування жодного запобіжного заходу до нього він зможе спілкуватися з потерпілим, свідками та вчиняти щодо них тиск, місце перебування свідків, потерпілого підозрюваному відомо. Може вчинити інше кримінальне правопорушення. Що стосується наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик стороною обвинувачення не доведено.
Разом з тим, слідчий суддя суд не погоджується з наявністю ризику, передбаченого п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України в тій мірі, що для його запобігання необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує особу підозрюваного, його вік, наявність постійного місця проживання, проживання з жінкою у цивільному шлюбі та знаходження на утриманні двох малолітніх дітей, які є фактично його дітьми, хоча й офіційно він не значиться їх батьком, бо не має на даний момент паспорта. Крім того, суддею враховується, що донька ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , цивільна дружина підозрюваного ОСОБА_8 у зв`язку з цим працювати не може, тому підозрюваний є єдиним годувальником у родині.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Доводи сторони обвинувачення щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених судом щодо останнього ризиків лише у такий спосіб, оскільки недоведені стороною обвинувачення в судовому засіданні наявності щодо підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, викладених у клопотанні слідчого, крім незаконного впливу на потерпілого, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, і на думку слідчого судді, доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування вищевказаних ризиків є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, до ОСОБА_5 , з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме домашній арешт з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської обл. ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2019 за № 0001662 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 20-00 год. до 07-00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;
- не відлучатися із м. Нікополь, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим без дозволу слідчого, прокурора.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл..
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, а також не більше строку досудового розслідування, тобто до 06.10.2019 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Слідчий суддя ОСОБА_1