ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/1860/15-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/944/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч.2,3 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000575 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 12 вересня 2019 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гола Пристань, Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого,-
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 12 вересня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 11 листопада 2019 року включно.
Визначено обвинуваченому ОСОБА_7 заставу у розмірі 153 680 грн. У разі внесення застави покладено на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказує на помилковість висновку суду про обгрунтованість клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .
Суд не взяв до уваги, що 11.02.2019 року ОСОБА_7 самостійно з`являвся до працівника поліції, і це спростовує твердження відносно наявності ризику переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Суд не прийняв до уваги , що ОСОБА_7 має брата-інваліда та матір похилого віку, яка має захворювання, що документально підтверджено, та окрім обвинуваченого членам його родини нікому надавати допомогу.
Вважає хибними твердження відносно того, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину скоєного у 2015 році, однак після цього протягом останніх 4 років кримінальних чи адміністративних правопорушень не вчиняв.
Наголошує, що станом на 18.09.2019 року обвинувачений відбув у місцях попереднього ув`язнення понад 21 місяць, що з урахуванням положень закону України « Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання», становить строк тримання обвинуваченого під вартою більше 3,5 років.
Вважає, що тривалий строк утримання ОСОБА_9 під вартою суттєво змінює обставини розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить визнати ухвалу суду незаконною та скасувати її. Змінити запобіжний захід на більш м`який.
Вказує, що прокурором не доведено існування ризику переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
На думку обвинуваченого, не було враховано, що судом неодноразово застосовувалися до нього більш м`які запобіжні заходи, умови яких ним не порушувалися.
З березня 2015 року ним не було скоєно жодного злочину, та не чинився будь-який тиск ні на потерпілих ні на свідків.
Судом було винесено щодо нього обвинувальний вирок 03.02.2017 року, який скасований як незаконний. Під час нового розгляду в суді його винуватість нічим не підтверджується, натомість показання свідків доводять фальсифікацію провадження щодо нього.
Вважає, що тримання його під вартою викликане бажанням прокурора та суду добитися визнання ним вини у скоєнні злочинів, до яких він не причетний.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
В ході апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали доводи та вимоги поданих ними апеляційних скарг.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Мотиви Суду.
Як вбачається із виділених матеріалів кримінального провадження у Голопристанському районному суді Херсонської області з жовтня 2017 року перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних проваджень , передбачених ч 2, ч 3 ст. 185 КК.
На стадії судового розгляду відносно ОСОБА_7 ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 12 лютого 2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підставою для ухвалення такого рішення стало переховування обвинуваченого від суду.
Ухвалами цього суду від 08.04.2019 року, 06.06.2019 року, 29.07.2019 року строк дії запобіжного заходу було продовжено. При цьому суд встановив, що на стадії судового розгляду існують ризики переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
До закінчення строку дії попередньої ухвали від 29.07.2019 року Голопристанський районний суд Херсонської області постановив ухвалу від 12 вересня 2019 року, якою відносно ОСОБА_7 продовжив строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11 листопада 2019 року включно.

У відповідності до приписів ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу строку тримання оосби під вартою суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Встановлено, що до закінчення строку дії попередньої ухвали від 29.07.2019 року, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не завершено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , суд виходив із обґрунтованості доводів прокурора про наявність ризиків переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності у зв`язку із обізнаністю щодо можливої міри покарання за скоєні злочини, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Перевіряючи доводи апелянтів про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів враховує наступне.

Із виділених матеріалів кримінального провадження, що надійшли із суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості та тяжкого злочину проти власності, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності.

У зв`язку з переховуванням обвинуваченого від суду, ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 листопада 2018 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 . На виконання зазначеної ухвали, за результатами оперативно-розшукових заходів, 11.02.2019 року обвинуваченого було затримано.
З характеристики за місцем проживання обвинуваченого слідує, що ОСОБА_7 не працевлаштований, характеризується незадовільно.
Виділені матеріали кримінального провадження не містять відомостей на підтвердження факту проживання обвинуваченого разом із матір`ю похилого віку та братом-інвалідом, довідка про склад сім`ї відсутня, та до апеляційної скарги не долучена.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що у ОСОБА_7 відсутні міцні соціальні зв`язки, які б забезпечили належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, з огляду на те, що він ухилявся від суду на стадії судового розгляду кримінального провадження, характеризується негативно, офіційно не працевлаштований, у нього відсутнє законне джерело доходів, утриманців не має.

Тяжкість покарання, що йому загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим, а також недоведеність наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, ухилення обвинуваченого від суду на стадії судового розгляду, свідчить про продовження існування ризику переховуватися від суду.

Сама по собі наявність постійного місця проживання, не може слугувати достатнім чинником, який би зменшував зазначений вище ризик.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений не спростував, що він під час розгляду провадження був відсутній за місцем проживання, до суду не з`являвся та не повідомив суд про зміну місця проживання, пославшись на відсутність у нього такої можливості.

Обґрунтованим слід вважати і висновок суду про продовження існування ризику вчинити інші кримінальні правопорушення, з урахування того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості та тяжкого корисливих злочинів у період непогашеної попередньої судимості, офіційного джерела доходу не має.

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

На думку колегії суддів, зазначені обставини в своїй сукупності, свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягають апелянти, не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на цій стадії судового розгляду.
Посилання адвоката на явку ОСОБА_7 до оперуповноваженого Голопристанського відділення поліції, як на обставину, яка вказує на відсутність бажання обвинуваченого ухилятися від суду є неприйнятною, оскільки матеріали провадження доводять, що обвинувачений неодноразово не з`являвся на виклики до суду та оголошувався у розшук.

Отже слід дійти висновку, що більш м`який запобіжний захід, який було раніше застосовано до обвинуваченого у межах цього кримінального провадження не забезпечив запобігання ризикам та належної процесуальної поведінки.

При вирішенні питання щодо продовження строків тримання під вартою, суд врахував не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованих злочинів, а і дані про особу обвинуваченого, який характеризується як особа, що схильна до скоєння правопорушень, та сукупність інших відомостей, передбачених ст. 178 КПК України, що в цілому і стало підставою для прийняття рішення про необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Тривалість тримання особи під вартою не є безумовною підставою для прийняття рішення про наявність підстав для зміни запобіжного заходу.

Продовжуючи тримання обвинуваченого під вартою, суд визначив і альтернативний запобіжний захід у виді застави. Розмір застави апелянтами не оспорюється.

Посилання обвинуваченого на показання свідків, як на підставу для висновку про недоведеність його винуватості та зміни запобіжного заходу колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки на стадії апеляційного перегляду ухвали суду про продовження тримання особи під вартою колегія суддів не вправі вирішувати питання допустимості доказів та їх достатності для ухвалення обвинувального вироку, оскільки це віднесено до компетенції суду за результатами судового розгляду кримінального провадження по суті.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зникли та не зменшились ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 409, 419, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 12 вересня 2019 року, якою ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна,

суддя ОСОБА_2