ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/3249/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 2 вересня 2019 року про продовження запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 2 вересня 2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України до 01.11.2019 року.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу залишено без задоволення.

Ухвала Дзержинського районного суду м.Харкова вмотивована тим, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що ризики які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, так і при продовженні строків тримання під вартою обвинуваченому під час проведення досудового розслідування, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого підозрюється, враховуючи, що дії обвинуваченого за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, також той факт, що ОСОБА_7 офіційно не працює, зареєстрованої сім`ї не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних та сімейних зв`язків, в м. Харкові реєстрації та місця постійного мешкання не має, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини проти життя та здоров`я особи.

На вищевказану ухвалу суду першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу в якій він просить скасувати ухвалу районного суду та обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту з можливістю виходу на роботу у денний час, посилаючись на те, що суд при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не в повній мірі дослідив всі наявні ризики та безпідставно дійшов до висновку, щодо обрання запобіжного заходу. Крім того вказує на те, що при обранні запобіжного заходу суд повинен виходити з обґрунтованості підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявності всіх ризиків та застосувати тримання під вартою як винятковий запобіжний захід при неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги; думку прокурора, який заперечував проти її задоволення; перевіривши матеріали судового провадження та оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:
переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_7 раніше чотири рази судимий за скоєння корисливих злочинів та злочину проти життя та здоров`я особи (крадіжки, грабежі, умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень). Такі дані про особу обвинуваченого беззаперечно свідчать, що з врахуванням покарання, яке загрожує ОСОБА_7 він може переховуватись від слідства та суду; впливати на потерпілого, оскільки провадження ще не розглянуто судом; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того колегія суддів враховує , що обвинувачений до затримання офіційно не працював; є уродженцем Донецької області, м.Краматорськ де і зареєстрований; з 2001 року систематично скоював злочини. Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_7 під вартою суду не надано.
Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме : тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, яка носить формальний характер; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам , передбаченим ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 2 вересня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді