Справа № 522/7851/19
Провадження 1-кс/522/7053/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2019 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ УРКП СО прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000828 від 20 червня 2017 року,
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_5 ,
скаржник - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із скаргою в порядку ст. 303 КПК України на рішення старшого слідчого СВ УРКП СО прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000828 від 20 червня 2017 року, мотивуючи наступним.
В обґрунтуванні скарги ОСОБА_3 посилається на те, що слідчий ОСОБА_4 прийняв постанову про закриття кримінального провадження, в період коли він повинен був бути відстороненим на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_6 . Крім того, під час досудового розслідування слідчий допустив порушення вимог кримінального процесуального кодексу, не провів повне та об`єктивне досудове розслідування, не здійснив необхідних слідчих (розшукових) дій. З урахуванням вище викладеного, скаржник просить слідчого суддю скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор заперечив у задоволенні скарги, та вказав, що досудове розслідування проведено повно, об`єктивно та всесторонньо, підстав для скасування постанови слідчого - немає.
ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги, просив скаргу задовольнити.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні скарги.
Кримінальний процесуальний кодекс
Стаття 303. Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження
1. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
"3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником".
Стаття 284. Закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи
1. Кримінальне провадження закривається в разі, якщо:
1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;
2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;
3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;
4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;
5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;
6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;
7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством;
8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу;
9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України;
9-1) існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.
Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав;
10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Стаття 91. Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні
1. У кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
2. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Стаття 93. Збирання доказів
1. Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
2. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
3. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
4. Докази можуть бути одержані на території іноземної держави в результаті здійснення міжнародного співробітництва під час кримінального провадження.
Стаття 94. Оцінка доказів
1. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
2. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.
Як встановлено під час судового засідання, кримінальне провадження № 0000828 від 20 червня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року, постановленої за результатом розгляду скарги ОСОБА_3 щодо зловживання слідчим СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_7 своїм службовим становищем, під час проведення досудового розслідування у кримінальній справі №, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Відповідно до загальних засад кримінального провадження, вказаних у ст. ст. 8, 9 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні та Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмежене. Ці обмеження повинні мати законну мету і бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Після ознайомлення із матеріалами закритого кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим вжито достатніх заходів для встановлення істини по справі, та не встановлено обставин, які б свідчили про наявність у діях слідчого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, який передбачений в ч. 1 ст. 364 КК України.
З урахуванням вище викладеного, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є обґрунтованою, прийнятою з урахуванням вимог Кримінального процесуального законодавства, та норм матеріального права, зважаючи на що, у задоволенні скарги варто відмовити.
Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 284, 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
У задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ УРКП СО прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000828 від 20 червня 2017 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

13.06.2019