У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 07.08.2019 року, якою відмовлено в задоволенні його заяви про перегляд вироку Суворовського районного суду м. Херсона від 14 січня 2014 року за нововиявленими обставинами.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

засуджений ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.08.2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд вироку Суворовського районного суду м. Херсона від 14.01.2014 року за яким він засуджений за вчинення злочинів передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України за нововиявленими обставинами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувану ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 07.08.2019 року, якою залишено без задоволення його заяву про перегляд вироку Суворовського районного суду м. Херсона від 14 січня 2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

________________________________________________
провадження № 11-кп/812/929 /19 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_7
категорія ч.2ст.190 КК України доповідач у апеляц. інстанції : ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд безпідставно залишив без задоволення його заяву про перегляд вироку Суворовського районного суду м. Херсона від 14 січня 2014 року та наполягає на тому, що суд належним чином не дослідив та не надав оцінку тим доказам, які він надав. І які, на думку апелянта, беззаперечно слугують підтвердженням наявності нововиявлених обставин по кримінальній справі.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Заявник звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, якою просив скасувати вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 14 січня 2014 року.

В своїй заяві засуджений ОСОБА_5 посилався на те, що експертиза № 91 від 22.10.2013 року експерта ОСОБА_8 , яка на його думку була головним доказом та підставою для ухвалення обвинувального вироку, є неналежним доказом, оскільки відповідно до рецензій Львівського НДІСЕ від 19.08.2014 року та Харківського НДІСЕ від 04.09.2014 року встановлено недотримання експертом ОСОБА_8 інструкції №53/5 від 08.10.1998 року при складанні вищевказаного експертного висновку.
Суд прийшов до висновку, що невбачається підстав для задоволення заяви ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, оскільки висновок експерта ОСОБА_8 від 22.10.2013 року за № 91 не визнавався неправильним у встановленому законом порядку, при цьому був предметом дослідження під час розгляду справи судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій та не викликав сумнів в обґрунтованості посилання на нього судом як на доказ при ухваленні вироку. Інших фактів, що не були відомі суду заявником не було наведено.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Відповідно до положень ст. 466 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Судові рішення у кримінальних справах ( вироку, ухвали) можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, тільки на підставах, що зазначені в ч.2 ст. 459 КПК України.

Факти неправильної оцінки доказів, неправильного застосування закону, призначення несправедливого покарання, якщо вони не були результатом зловживання суддів або осіб, що проводили розслідування, не можуть визнаватись нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками: 1) невідомість їх суду з причин, від нього незалежних; 2) суттєве значення для справи; 3) наявність в об`єктивній дійсності до винесення судового рішення (за винятком п.п. 4 і 5 ч. 2 ст. 459 КПК); 4) неможливість урахування під час провадження в справі і винесенні рішення в зв`язку з невідомістю їх судові; 5) відкриття тільки після набрання законної сили судовим рішенням.

Обставина, яку засуджений вважає нововиявленою, а саме те, що експертиза № 91 від 22.10.2013 року експерта ОСОБА_8 є неналежним доказом, не відповідає ознакам, якими характеризуються нововиявлені обставини.

Так, факт вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, знайшов своє підтвердження, як під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, так і під час його перегляду в апеляційному та касаційному порядку.

Так, ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 12 серпня 2014 року даний вирок суду було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2015 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а касаційну скаргу прокурора задоволено, вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 14 січня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 12 серпня 2014 року змінено. Знижено призначене ОСОБА_5 покарання у виді штрафу за ч.1 ст. 366 КК України та на підставі ст. 49 КК України звільнено його від покарання у зв`язку із закінченням строків давності. Вирок в частині засудження ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 212 КК України залишено без змін.

Слід зазначити, що оскільки в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_5 і в касаційній скарзі самого засудженого ОСОБА_5 ставилось питання про недопустимість таких доказів, як висновки експертів, в тому числі і експертизи за № 91 від 22.10.2013 року експерта ОСОБА_8 , то судами апеляційної та касаційної інстанції дані твердження перевірялись, але були визнані безпідставними.

Тобто, засудженим фактично знову ставиться питання неправильної оцінки одного із сукупності досліджених судами доказів, що не може визнаватись нововиявленою обставиною.

За такого, враховуючи, що обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що в матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо того, що засудженим ОСОБА_5 не було наведено тих обставин, які можно вважати нововиявленими.

Отже, зважаючи на те, що питання недопустимості таких доказів, як проведені експертизи, в тому числі і висновок № 91 від 22.10.2013 року експерта ОСОБА_8 ставилося на протязі перегляду вироку першої інстанції як в апеляційному так і касаційному порядку то у суду не було підстав для задоволення заяви ОСОБА_5 про перегляд вироку, яким його засуджено, за нововиявленими обставинами.

Будь-яких нових доказів або обставин, які були б відсутні в матеріалах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних злочинів, і були б підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, апелянтом не надано.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви засудженого про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції правильно обґрунтував своє рішення на підставі положень ч. 2 ст. 459 КПК України.

Порушень норм КПК України, Конституції України, Європейських Конвенцій, а також інших законів і посадових інструкцій, у тому числі, які потягли б за собою скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Європейський суд, як складову загального принципу верховенства права розглядає правову визначеність, яка в міжнародному праві пов`язується з реалізацією права на справедливий і публічний судовий розгляд справи

упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Європейський орган конвенційної юрисдикції вважає, що скасування остаточних судових рішень є порушенням принципів неприпустимості повторного розгляду одного разу вирішеної справи і правової визначеності, а отже, положень статті 6 Конвенції.

Принцип неприпустимості повторного розгляду одного разу вирішеної судом справи закріплює, що жодна зі сторін не може вимагати перегляду остаточного і того, що набрало законної сили, рішення тільки з метою проведення повторного слухання та отримання нового рішення. Повноваження щодо перегляду справи повинно здійснюватися з метою виправлення судових помилок, неправильного відправлення правосуддя, а не перегляду по суті («Брумареску проти Румунії», «Пономарьов проти України», «Христов проти України»).

Твердження апелянта, що суду першої інстанції необхідно було надати оцінку відповідним рецензіям Львівського, Харьківського НДІСЕ, листу із Мінюста від 30.10.2014р. є безпідставним, при цьому слід зазначити наступне.

Рецензія не замінює висновку експерта та не є процесуальним документом, як передбачено кримінальним процесуальним законодавством. У рецензії рецензент зазначає зауваження та пропозиції, які на його думку потребують детальнішої аргументації і носять рекомендаційний характер та не є обов`язковими для експерта. Експерт, що проводив дослідження, має право не погоджуватись з рецензентами і висловити свою позицію.

Рецензування висновків експертів направлено перш за все на вдосконалення їх професійної майстерності та поліпшення якості висновків, що складаються експертами з метою підвищення їх доказового значення.

Відповідно до ст. 65 КПК України 1960 р. ( за яким було постановлено вирок) висновок експерта є одним із доказів у кримінальній справі. Оцінка доказів, зокрема висновку експерта, відповідно до ст. 67 КПК України належить до виключної компетенції суду.

При цьому, згідно зі ст. 75 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для суду і оцінюється за правилами, встановленими ст. 67 КПК України. Зокрема суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Незгода з висновком експерта повинна бути мотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

Що стосується рішення ЦЕКК при Міністерстві юстиції про притягнення експерта ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності, то на даний час воно оскаржується в суді. Результатів оскарження заявником суду апеляційної інстанції надано не було.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що обставини, які на думку апелянта є підставою для перегляду судового рішення, не є нововиявленими обставинами для перегляду судового рішення, а тому апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, ухвала суду є законною і підстав для її скасування, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 424, 532, КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 07.08.2019 року, якою відмовлено в задоволенні його заяви про перегляд вироку Суворовського районного суду м. Херсона від 14 січня 2014 року за нововиявленими обставинами без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді: