Номер провадження: 11-сс/813/1225/19
Номер справи місцевого суду: 521/8988/19 1-кс/521/4355/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.07.2019 р., якою в рамках кримінального провадження №0000671 від 15.05.2019 р. відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, не одруженого, працюючого по найму, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , та проживаючого: АДРЕСА_2 , притягується до кримінальної відповідальності:
- Приморським райсудом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України;

- Київським райсудом м. Одеси за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України;

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження №0000671 від 15.05.2019р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України було задоволено клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 24 дні, тобто до 27.07.2019 року із визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 115 260 грн. та покладенням на останнього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та в зазначеному кримінальному провадження органом досудового розслідування було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може вдатись до спроб переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого та свідків в зазначеному провадженні, а також вчинення нових злочинів, обумовлених тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину та характеристикою особи підозрюваного, який неофіційно працевлаштований, неодружений та не має утриманців, має постійне місце проживання та реєстрацію в м. Одесі, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів та на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, систематично порушує вимоги застосованих відносно нього альтернативних запобіжних заходів у вигляді застави.

Обгрунтовуючи розмір визначеної застави, слідчий суддя послався на обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного та тяжкість кримінального правопорушення, в якому останній підозрюється.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначив, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та порушує права його підзахисного з огляду на те, що слідчим суддею не було враховано того, що ОСОБА_8 притягується до кримінальної відповідальності Приморським райсудом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України з 2013 р. та Київським райсудом м. Одеси за ч.1 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України з 2016 р. та прокурором не було доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому, іншому підозрюваному в зазначеному кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Посилаючись на зазначені обставини, захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги уточнив та просив скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги; думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
При цьому ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що 28.05.2019 р. ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 32-34), а санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме в тому, що він 14.05.2019 року о 18:10 год., за попередньою змовою з ОСОБА_9 , приїхавши на орендованому автомобілі марки «Volkswagen» модель «Pollo», д.н.з. НОМЕР_1 , на стоянку магазину «Ідеал» за адресою: місто Одеса, вулиця Бугаївська 21В та знаходячись на території вказаної стоянки, керуючись спільним злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадання чужого майна, переконавшись в тому, що їх дії не будуть помічені, розподіливши функції таким чином, що ОСОБА_8 відімкнув автомобіль марки «Honda» модель «CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , молдавської реєстрації, знешкодивши охоронну сигналізацію за допомогою невстановленого електронного пристрою для зчитування коду сигналізації, та відкрив передні водійські двері для того щоб, відчинити багажник вказаного автомобіля, а ОСОБА_9 в цей час знаходився біля багажника, спостерігав за обстановкою на вулиці, щоб їх злочинні дії не були помічені та не привертали увагу з боку сторонніх осіб, та після відкриття багажника ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 взяли з салону автомобіля фотоапарат марки Canon модель 6D mark 2 вартістю 33138 гривень, фотоапарат марки Nikon модель D610 вартістю 21566 гривень, фотоапарат марки Nikon D750 вартістю 30902 гривні, об`єктив марки Nikon модель 50mm 1.8g вартістю 4524 гривень, часи модель В7-37-1 вартістю 2050 гривень, спортивну чоловічу сумку «Reebok» чорного кольору вартістю 3300 гривень, кросівки марки Adidas вартістю 1970 гривень, після чого закрили автомобіль та направилися в сторону припаркованого автомобіля марки «Volkswagen» модель «Pollo», д.н.з. НОМЕР_1 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та завдавши потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 97450 гривен.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України не є предметом апеляційного оскарження та повністю підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 (а.с. 10-11); протоколом огляду предмету та відтворення відеозапису від 22.05.2019 р. (а.с. 14-20); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.05.2019 р. (а.с. 21-27); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.05.2019 р. (а.с. 28-30) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено неможливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу, колегія суддів наголошує на наступних обставинах.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали (а.с. 73-75), в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного в зазначеному провадженні, а також вчинити новий злочин, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років; офіційно не працевлаштований; останньому відомі особи іншого підозрюваного, потерпілого та свідків, а також їх анкетні дані; підозрюваний паралельно притягується до кримінальної відповідальності за вчинення інших аналогічних корисливих злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 185 КК України; неодноразово порушував застосовані відносно нього альтернативні запобіжні заходи у вигляді застави.

Зазначена вище обставина свідчить про небажання підозрюваного ОСОБА_8 ставати на шлях виправлення та його схильність до вчинення злочинів корисливої направленості, що негативно характеризує його особу та свідчить про систематичне ігнорування останнім норм кримінального законодавства.

Водночас, посилання сторони захисту на роки притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такі доводи не впливають на вирішення питання щодо наявності зазначених вище ризиків та, як наслідок, підстав для застосування відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Більш того, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Зауваження захисника про те, що відносно іншого підозрюваного в зазначеному кримінальному провадженні був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту апеляційний суд вважає недоречними та наголошує на тому, що при застосуванні запобіжного заходу відносно конкретної особи, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, оцінюються в сукупності докази вчинення особою правопорушення, тяжкість можливого покарання та характеристика особи підозрюваного.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Таким чином, враховуючи викладені вищи обставини, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.07.2019 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.07.2019 року із визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 115 260 грн. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4