ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/361/19 Номер провадження 11-кп/814/1111/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК. Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
законного представника
обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000050 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 на вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 06 серпня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , родженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, навчається у ДНЗ «Гадяцьке вище професійне аграрне училище», раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75,104 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік та покладено обов`язки, передбачені ст..76 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 304 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців .
Згідно ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік та покладено обов`язки, передбачені ст..76 КК України.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винуватими у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Увечері 23.01.2019 року у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення дизельного палива ТОВ «АГРО-КРАЙ» з вантажного автомобіля товариства, що знаходився на території, яка охороняється, а саме на огородженій території тракторної бригади №2 за адресою: АДРЕСА_3 .
Цього ж вечора він вирішив втягнути у злочинну діяльність ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що останній є неповнолітньою особою.
З цією метою, діючи з прямим умислом, неподалік магазину «Вікторія» по вул. Шкільній в с. Плішивець Гадяцького району ОСОБА_7 запропонував неповнолітньому ОСОБА_8 вчинити крадіжку майна із вказаного вище місця, викликавши в останнього згоду взяти у ній участь.
Тим самим втягнув неповнолітню особу у злочинну діяльність, а саме у вчинення крадіжки дизельного палива.
Досягнувши попередньої змови про місце, час і спосіб вчинення крадіжки, 24.01.2019 року близько 02 години ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та метою, прибули до огородженої парканом території, що охороняється, за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому із собою взяли одноколісний візок, дев`ять каністр та шланг, які належать ОСОБА_7 . Тут таємно, тихо, так, щоб не почув охоронник, через отвір воріт непомітно для нього проникли на охоронювану територію та наблизились до вантажного автомобіля «КАМАЗ 55111» з реєстраційним номером НОМЕР_1 оранжевого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 належить ТОВ «АГРО-КРАЙ».
Підійшовши до баку для пального, за допомогою шланги зцідили у дев`ять каністр 175 л дизельного пального вартістю 25 грн за один літр загальною вартістю 4375 грн, а саме одну металеву каністру ємністю 20 л , три пластикові каністри ємністю по 25 л кожна, три пластикові каністри ємністю по 20 л кожна, дві пластикові каністри ємністю по 10 л кожна.
Зазначені каністри з дизельним паливом завантажили на візок та на ньому відвезли їх за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де їх вивантажили під навіс для зберігання. Тим самим отримали можливість розпоряджатися викраденим дизельним паливом як своїм власним.
Такими протиправними діями спричинили ТОВ «АГРО-КРАЙ» матеріальні збитки на суму 4375 грн.
Не погоджуючись з вироком, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся прокурор у кримінальному провадженні - ОСОБА_12 .

Не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинувачених, вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особам обвинувачених через м`якість.

Вважає, що при призначенні судом покарання не в повній мірі враховано тяжкість злочинів та безпідставно застосовано положення ст..69 КК України.

Зазначені судом обставини, які були враховані при призначенні покарання обвинувачених, є виключно такими, що характеризують осіб обвинувачених, які є достатніми для застосування ст..75, 104 КК України, але не достатні для застосування ст..69 КК України, тобто такі обставини, як позиція потерпілого, молодий вік, позитивна характеристика - істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і не впливають на пом`якшення покарання.

Вказує на те, що суд, обґрунтовуючи можливість застосування до обвинувачених одночасно ст..69 та ст..75 КК України, обґрунтував одні і ті ж обставини, при цьому не вказав, що вони мають виключний характер і суттєво знижують тяжкість вчиненого злочину обвинуваченими.

Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч.1 ст.304 КК України 4 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, та згідно ст..75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. ОСОБА_8 призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі та згідно ст..75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу з підставу у ній наведених, обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , законного представника ОСОБА_11 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та кваліфікація їх дій є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і в апеляційній скарзі не оспорюється.
Поміж тим, прокурор не погоджується з призначеним покаранням обвинуваченим та вважає, що судом безпідставно застосовано положення ст..69 КК України.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
За змістом ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Як вбачається з матеріалів провадження, місцевий суд вказаних вимог закону дотримався.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд врахував обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків; відсутність обставин, що обтяжують покарання; ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, вчинив злочин в молодому віці (18 років) та врахував думку потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд врахував обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків, вчинення злочину у неповнолітньому віці; відсутність обставин, що обтяжують покарання; ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем навчання та проживання та врахував думку потерпілого.

Вказані пом`якшуючі покарання обставини суд вірно визнав такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів та обґрунтовано застосував при призначені покарання положення ст..69 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Також, колегія суддів погоджується і з висновками суду про можливість виправлення обвинувачених без ізоляції від суспільства та застосування положень ст..75 КК України, оскільки, хоча вчинений обвинуваченими злочин і є тяжким, однак не спричинив тяжких наслідків, викрадене майно повернуто власнику. Також, обвинувачені вчинили злочин в молодому віці, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, усвідомили наслідки своїх протиправних дій та бажають стати на шлях виправлення. На обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра обвинувачені не перебувають. ОСОБА_8 навчається в ДНЗ «Гадяцьке вище професійне аграрне училище», а ОСОБА_7 займається особистим селянським господарством. Відповідно до висновку органу пробації існує можливість виправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства.

Окрім того, в поданій апеляційній скарзі прокурор не порушує питання щодо необґрунтованого застосування судом положень ст..75 КК України та звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням.

Отже, призначене судом першої інстанції покарання є цілком справедливим, відповідає принципу індивідуалізації покарань та є достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню ними нових злочинів.
Щодо доводів прокурора про відсутність у мотивувальній частині вироку сформульованого конкретного обвинувачення кожному із обвинувачених із зазначенням кваліфікуючих ознак, то вони є безпідставними, оскільки судом у вироку, вказано формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, що відповідає положенням ч.2 ст. 374 КПК України, яких суд дотримався у повній мірі.
Таким чином, рішення районного суду є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 06 серпня 2019 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3