Провадження по справі № 1-кп/522/92/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року місто Одеса
Колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001907 від 07.04.2017 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Одеси, з середньою освітою, одруженого, працюючого СПД «Нібіт», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представників потерпілих - ОСОБА_9 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001907 від 07.04.2017 року, відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст.190 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 оскільки 60-денний строк перебування їх під вартою закінчується.

Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки ризики, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ще мають місце, а саме що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. Інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Представник потерпілих адвокат ОСОБА_9 підтримав думку прокурора.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки ризики не доведені.
Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку прокурора та учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, обвинувачений не одружений, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, притягується до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні, дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор.
Таким чином, колегія суддів вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів також вважає, що надані матеріали є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, колегія суддів приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити.
Керуючись ст. ст. 132, 174, 176 - 178, 183, 186, 193-197, 331,392 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», на 2 місяці, тобто до 02.08.2019 року.
Строк дії ухвали суду обчислюється з моменту оголошення ухвали колегії суддів, тобто з 03.06.2019 року.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Порядок оскарження ухвал суду передбачений ст.392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3
03.06.2019