г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1546/18
Номер провадження 1-кп/213/56/19
В И Р О К
Іменем України

31 жовтня 2019 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянки України, освіта повна загальна середня, офіційно не працюючої, раніше судимої:

- 10.10.2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, 69, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнена 26.06.2014 року на підставі Закону України «Про амністію»;

- 30.11.2017 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.15 ч.3 ст.185 ч.2, ст.185 ч.1, ст.70 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік,

яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (кримінальні провадження внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000473 від 22.04.2018 року), -

за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:
прокурора

Криворізької місцевої прокуратури № 1 - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 05.04.2018 року приблизно о 14:50 годині, знаходячись у приміщенні магазину «Продукти-163», який розташований по пр. Перемоги, 11, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що працівники і відвідувачі магазину за її діями не спостерігають, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою обернення на свою користь майна, всупереч інтересам власника, взяла з вітрини зі спиртними напоями пляшку коньяку вірменського «Тигран» 5 років витримки об`ємом 0,5, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1594/18 від 23.05.2018 року становить 290,12 грн., після чого підійшовши до вітрини з продуктами харчування взяла з вітрини сир м`який «Волошкове поле» Адигейський ж.40%, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1594/18 від 23.05.2018 року становить 42,90 грн., та ковбасу «Добров» Дрогобицька напівкопчена, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1594/18 від 23.05.2018 року становить 69,50 грн., що належать ТОВ «АТБ-маркет», після чого пройшла повз каси зазначеного мазанину не заплативши за товар, та тим самим таємно викрала вищезазначене майно та утримуючи його при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, спричинивши тим самим ТОВ «АТБ-маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 402,52 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю підтвердила всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнала у повному обсязі, просила кримінальне провадження слухати в скороченому порядку, без виклику свідків та дослідження доказів. У вчиненому щиро кається. Зазначила, що розуміла, що вчиняла злочин під час іспитового строку, але скоїла його в зв`язку зі складними життєвими обставинами потребувала грошей на ліки для дитини. Просить не позбавляти її волі, надати іспитовий строк, врахувавши, що вона є одинокою матір`ю і на її утримання знаходиться малолітня дитина.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, просить розглядати справу за його відсутності /а.с.119/. Також в матеріалах кримінального провадження міститься квитанція та розписка керуючого магазину «Продукти-163» ТОВ «АТБ-Маркет» про відсутність претензій до обвинуваченої /а.с.59,60/.

Обвинувачена ОСОБА_3 визнається судом винною за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою всіх учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу винної, яка є не одруженою, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2 а.с.38,39), на час вчинення кримінального правопорушення не працювала, за місцем проживання характеризується посередньо скарг не надходило (т.2 а.с.42), на обліку у лікаря-психіатра не перебувала і не перебуває, з січня1998 року перебувала під диспансерним наглядом лікаря-нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, знята з під нагляду в вересня 1998 року через судимість (т.2 а.с.40,41), раніше судима (т.2 а.с.33-34,35-36), має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, дане кримінальне правопорушення вчинила протягом іспитового строку, який був призначений вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.11.2017 року. У свою чергу суд враховує, що ОСОБА_3 вину визнала повністю, у вчиненому розкаюється, матеріальну шкоду відшкодувала в повному обсязі.

Суд також враховує Досудову доповідь уповноваженого органу пробації відносно обвинуваченої ОСОБА_3 (т.1 а.с.73-76), за висновком якої ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, отже орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб), а виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_7 згідно вимог ст.66 КК України - щире каяття.

Обставина, яка відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 - рецидив злочинів.

Призначаючи покарання суд врахував наступні вимоги закону.

Так, як зазначалось вище, ОСОБА_3 вчинила нове кримінальне правопорушення протягом іспитового строку.

Відповідно до частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 10 Постанови Верховного Суду України № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 року із змінами, частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробування і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим. (Абзац четвертий пункту 10 в редакції Постанови Верховного Суду N 8 (v0008700-09) від 12.06.2009).

Таким чином, в даному випадку закон прямо забороняє застосування статті 75 КК України і передбачає застосування положення статті 71 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Судом встановлено, що покарання за попереднім вироком суду становить 2 роки позбавлення волі (том 2, а.с. 35, 36).

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної ОСОБА_3 , обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що покарання їй повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.71 КК України за сукупністю вироків. Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити за правилами частини 9 статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі

На підставі ч.1 ст.71 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.11.2017 року, і остаточно призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_3 не обирати.

Матеріали кримінального провадження №0000070 та №0000473 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/1546/18, пр. № 1-кп/213/56/19.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .