ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 серпня 2019 року у кримінальному провадженні №0000678 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, на утриманні має неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимого, в тому числі вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12 липня 2016 року за ч.2 cт.185, ч.4 ст.70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, умовно-достроково звільнений 19.02.2018 року на 9 місяців, обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, одруженого, раніше неодноразово судимого, в тому числі вироком Рівненського міського суду від 18.11.2015 року за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнився 30.05.2018 року, обвинуваченого за ч.3ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 серпня 2019 року ОСОБА_8 визнаний виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислено з дня набрання вироком законної сили.

Провадження№11-кп/822/445/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_12
Категорія:ч.3 ст.185 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06 квітня 2019 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишений у виді тримання під вартою.

ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислено з дня набрання вироком законної сили.

Зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06 квітня 2019 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишений у виді тримання під вартою.

Стягнуто процесуальні витрати,вирішена доля речових доказів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено та стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 129860 грн. та моральну шкоду в розмірі 40000 грн.

На вказаний вирок надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .

Захисник ОСОБА_11 у апеляційній скарзі, не оспорюючи винуватість та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_10 , вважає призначене покарання надто суворим та таким, що не відповідає тяжкості злочину і особі винного. На думку апелянта,суд не врахував усіх пом`якшуючих обставин,зокрема того, що ОСОБА_10 на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, одружений, після вчинення злочину щиро розкаявся, вину визнав повністю, частково відшкодував завдану потерпілій шкоду та має бажання відшкодувати у повному обсязі

Крім цього зазначає, що обвинувачений перебуває на диспансерному обліку у зв`язку із наявними у нього захворюваннями,потребує стаціонарного лікування та можливо оперативного втручання.Із урахуванням цих обставин суд,на думку захисника, мав можливість призначити менш суворе покарання в межах санкції статті.

Також захисник не погоджується з висновком районного суду про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_7 моральної шкоди у розмірі 40000 гривень . Вважає, що дана сума є необгрунтованою, не підтвердженою доказами та надмірною для обвинуваченого,а тому просила змінити вирок також в цій частині .

Крім цього вважає, що судом при обчисленні строку відбування покарання неправильно зазначено початок цього строку

Обвинувачений ОСОБА_10 у апеляційній скарзі вважає вирок суду в частині призначеного покарання надто суворим та просив його пом`якшити із застосуванням вимог ст.69 КК України

Твердить, що суд не врахував позиції потерпілих, які не просили призначити суворе покарання.Також не враховано, що він має хронічні захворювання та утримує двох малолітніх дітей.

Захисник ОСОБА_6 у апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 посилається на те, що суд не в повній мірі дав оцінку обставинам, що пом`якшують покарання та обставинам, що характеризують обвинуваченого , а також не врахував його другорядну роль у вчиненому злочині.Вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання є надто суворим, не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.Просив змінити вирок та призначити більш м`яке покарання.

Згідно вироку, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в період часу з 19.00 год. 03.04.2019 р. по 11.00 год. 04.04.2019 р., з метою викрадення чужого майна, вступили у попередню змову, після чого, перебуваючи по АДРЕСА_3 , пересвідчившись, що ніхто з сторонніх осіб за їхніми діями не стежить, діючи умисно, таємно, протиправно, повторно, шляхом віджиму металопластикового вікна, проникли до квартири АДРЕСА_4 , в якій проживає ОСОБА_13 , звідки викрали майно потерпілої на загальну суму 11150 грн..

Крім цього, в 06.04.2019 року, в період з 15.15 год. по 15.40 год., ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою викрадення чужого майна, вступили у попередню змову, після чого, попередньо розподіливши ролі, перебуваючи по АДРЕСА_5 , пересвідчившись, що ніхто з сторонніх осіб за їхніми діями не стежить, діючи умисно, таємно, протиправно, повторно ОСОБА_8 слідкував за тим, чи ніхто не стежить за протиправними діями ОСОБА_9 , який в цей час, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник до квартири АДРЕСА_6 , в якій проживає ОСОБА_14 , звідки викрали майно потерпілої на загальну суму 5326 грн. 20 коп.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_9 в період часу з 13.00 год. 27.03.2019 по 10.30 год. 28.03.2019 р. умисно, таємно,повторно, шляхом віджиму металопластикового вікна проник до квартири АДРЕСА_7 , в якій проживає ОСОБА_7 , звідки викрав майно потерпілої на загальну суму 129860 грн.

Крім цього, в період часу з 15.40 год. по 18.00 год. 02.04.2019 р. ОСОБА_9 , з метою викрадення чужого майна, таємно, повторно, шляхом зламу серцевини замка, проник до квартири АДРЕСА_8 , звідки викрав майно ОСОБА_15 - ноутбук марки «АSUS» вартістю 10000 грн.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинувачених,захисника ОСОБА_6 ,які підтримали подані апеляційні скарги,доводи прокурора,потерпілої ОСОБА_7 про відсутність підстав для зміни вироку,дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та перевіривши їх доводи, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується доказами, які були досліджені судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та апелянтами не оспорюється.

Отже, апеляційний суд не наводить в ухвалі доводів на підтвердження висновків суду першої інстанції в цій частині.

Щодо доводів захисника ОСОБА_11 ,яка оспорює вирок суду в частині вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди із обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 ,апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин,які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин,чи немає сумнівів у добровільності їх позиції,а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Із дослідженого журналу судового засідання від 22 серпня 2019 року (а.с. 198-200 ), і підтверджується технічним носієм,вбачається, що суд першої інстанції повною мірою дотримався вимог ст.349 КПК України, з`ясувавши,чи зрозуміла суть обвинувачення,чи визнають обвинувачені свою вину.

Також з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_9 ,що останній повністю визнає цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Суд переконався,що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції, відсутності будь-якого стороннього тиску та роз`яснив наслідки у виді неможливості апеляційного оскарження щодо обставин,докази відносно яких не будуть досліджуватись

Вимоги ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування були роз`яснені також іншим учасникам судового провадження,в тому числі захиснику ОСОБА_11 ,яка погодились із позицією підзахисного ОСОБА_9 .

Ці обставини підтвердили обвинувачені та захисник ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду.

Відтак,дотримавшись вимог ч.3 ст.349 КПК України,суд не досліджував докази винуватості,а також докази,надані потерпілою ОСОБА_7 на підтвердження цивільного позову,заявленого до обвинуваченого ОСОБА_9 .

Протягом судового розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань про зміну порядку та обсягу дослідження доказів,у дебатах,а також звертаючись до суду із останнім словом, обвинувачені повністю визнали винуватість у скоєному,щиро розкаялися та просили суворо не карати.

Захисник у дебатах також не заявляла про необхідність відновлення з`ясування обставин провадження та перевірки їх доказами

У апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 не оспорював вирок суду в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 та під час апеляційного розгляду підтвердив,що цей позов визнає повністю.

Отже, апеляційний суд,з огляду на положення ст.349,ч.2 ст.394 КПК України, не переглядає вирок районного суду в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 ,як про те просить захисник ОСОБА_16 у апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання у кожному конкретному випадку суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судова колегія вважає,що таких вимог районний суд дотримався у повній мірі,врахувавши при призначенні покарання ,в тому числі і ті обставини,на які посилаються апелянти.

Так, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином.

Також зважив на дані про особу обвинуваченого,який раніше неодноразово судимий,має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.Врахував суд і стан здоров`я ОСОБА_8 ,що підтверджено медичними довідками.

Разом з тим,правильно суд зазначив,що завдані крадіжками збитки відшкодовані ОСОБА_8 частково,а потерпіла ОСОБА_14 просила призначити обвинуваченому суворе покарання.

Обставиною,що пом`якшує покарання,враховано щире каяття.Обставин,які би обтяжували покарання,не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 районний суд врахував,що вчинений ним злочин є тяжким, раніше ОСОБА_9 неодноразово судимий.

Також суд зважив на стан здоров`я обвинуваченого,який має хронічні захворювання,що вбачається із матеріалів провадження ,на обліку у лікарів-нарколога та психіатра- не перебуває,одружений.

Окрім того,суд врахував, що збитки, завдані злочином,відшкодовані потерпілим частково, а,на думку потерпілої ОСОБА_14 , обвинуваченому слід призначити суворе покарання.

Зважаючи,що обвинуваченим ОСОБА_8 вчинено два, а ОСОБА_9 -чотири епізоди крадіжок із проникненням у житло потерпілих, у кожному випадку було викрадено майно на значні суми і шкода відшкодована потерпілим лише частково,зважаючи,що обидвоє обвинувачених раніше неодноразово судимі за такі ж злочини,судова колегія вважає,що призначене кожному із обвинувачених покарання у виді позбавлення волі за строком є необхідним і буде достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав вважати таке покарання явно несправедливим внаслідок суворості судова колегія не вбачає та таких достатніх підстав не наведено апелянтами.

Разом з тим, апеляційний суд вважає слушними доводи захисника ОСОБА_11 щодо помилкового зазначення судом початку строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_9 -з моменту набранням вироком законної сили. Таке ж рішення прийняте судом відносно ОСОБА_8 .

За змістом ст.374 КПК України, початок строку відбування покарання для осіб,які тримаються під вартою,обчислюється з моменту проголошення вироку,а строк попереднього ув`язнення зараховується у строк відбування покарання.

Із матеріалів провадження вбачається,що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,кожен,були затримані у цьому провадженні 06 квітня 2019 року(протоколи затримання на а.с.139-141,142-144) та перебувають під вартою.

За таких обставин в цій частині вирок суду слід змінити згідно положень ст.408 КПК України, в тому числі і щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ,оскільки цим не погіршується становище обвинувачених,задовольнивши частково апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_11 .

Керуючись ст.ст.404,405,407,408,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 серпня 2019 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України змінити в частині обчислення початку строку відбування покарання .

Строк відбування покарання обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обчислювати з 23 серпня 2019 року.

У строк відбування покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зарахувати строк тримання під вартою кожного із обвинувачених з 06 квітня 2019 року по 22 серпня 2019 року

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_2