Справа № 626/1679/19
Провадження № 1-кс/626/543/2019
УХВАЛА

24 липня 2019 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000402 від 19 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт футболку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, власником якої є ОСОБА_5 , по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000402 від 19.0472019 року за ознаками ч.2 ст.286 КК України, з метою збереження футболки як речового доказу, призначення та проведення судових експертиз, процесуальних та слідчих дій, забезпечення дієвості кримінального провадження, заборони дій спрямованих на відчуження та користування майном.

З матеріалів клопотання вбачається, що 19.07.2019, близько 05:40 години, на 74 км + 950 м автодороги Харків-Красноград-Перещепино, відбулося зіткнення автомобіля Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Renault Magnum 440 тягач, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті якого пасажир автомобіля Audi A4 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою мозку, мозкова кома 2 ступеня, гіпоголімічний шок.
19.07.2019 року було розпочате досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

19.07.2019 під час проведення слідчо-розшукових дії ОСОБА_5 добровільно видав працівниками поліції футболку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору.

Зідно постанови слідчого про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000402 від 19.07.2019 року, футболку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, власником якої є ОСОБА_5 визнано речовими доказами.

Накладення арешту зумовлюється тим, що необхідним є призначення та проведення судових експертиз, процесуальних та слідчих дій, забезпечення збереження речового доказу, дієвості кримінального провадження, заборони дій спрямованих на відчуження та користування майном.

Як передбачено ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу, тобто якщо воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вказано в ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В ході зпроведення слідчо-розшукових дій ОСОБА_5 19.07.2019 рокудобровільно видав працівникам поліції футболку сірого кольору із слідами речовини бурого кольору. Вказану футболку відповідно до ст. 98 КПК України, постановою від 19.07.2019 року визнані речовими доказами, оскільки вона зберегла на собі сліди вчиненого злочину та може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

За змістом положень ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що майно, яке 19.07.2019 року було вилучене під час огляду речей може бути використане як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення схоронності майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене під час проведення слідчо-розшукових дій 19.07.2019 року у ОСОБА_5 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити .

Накласти арешт на футболку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, власником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка є речовим доказом по кримінальному провадженні № 0000402.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .