ЄУН №389/1048/17
Провадження №1-кп/389/61/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2019 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дружківка Донецької області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив незаконне виготовлення вогнепальної зброї, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, а також погрози вбивством за наявності реальних підстав побоюватися здійснення цих погроз, за наступних обставин.
Наприкінці 2015 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим) ОСОБА_6 , перебуваючи на території м.Знам`янка Кіровоградської області (точного місця під час досудового розслідування встановити не представилося можливим) знайшов придатну до стрільби двоствольну гладкоствольну мисливську рушницю, яку забрав собі та переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому, маючи умисел на незаконне виготовлення вогнепальної зброї, з метою подальшого носіння та зберігання її без передбаченого законом дозволу, приблизно 05.03.2017 близько 15.00 год. ОСОБА_6 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою болгарки шляхом відрізання частин стволів вищевказаної двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці незаконно переробив її, виготовивши таким чином з неї нестандартну вогнепальну зброю, а саме обріз мисливської рушниці, яка є вогнепальною зброєю, придатною для стрільби, виготовленою саморобним способом з гладкоствольної мисливської рушниці, шляхом укорочування ствола 16 калібру до залишкової довжини 293 мм та укорочення ложі, після чого почав зберігати вказаний обріз за місцем свого проживання.
Згідно з висновком балістичної експертизи №83 від 20.03.2017 виготовлена ОСОБА_6 за вищевказаних обставин зброя являється гладкоствольною вогнепальною зброєю, обрізом двоствольної мисливської рушниці моделі «Б» 16 калібру, переробленої саморобним способом шляхом укорочення стволів до залишкової довжини 293 мм та укорочення ложі.
Крім того, ОСОБА_6 , маючи умисел на зберігання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, виготовлену ним 05.03.2017 за вищевказаних обставин, зберігав зброю за місцем свогопроживання за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому, маючи умисел на носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, 06.03.2017 приблизно о 05.30 год., взявши виготовлений ним 05.03.2017 обріз мисливської рушниці та шістнадцять мисливських патронів, ОСОБА_6 з будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , поїхав на належному йому автомобілі марки ВАЗ-231210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 до магазину «Едельвейс», що розташований за адресою: вул.Привокзальна,5-В, м.Знам`янка Кіровоградської області, де в той час знаходилася ОСОБА_4 .
Того ж дня, приблизно о 06.00 год. ОСОБА_6 , приїхавши автомобілем до магазину «Едельвейс», що розташований за адресою: вул.Привокзальна,5-В, м.Знам`янка Кіровоградської області, переніс виготовлений ним обріз мисливської рушниці з належного йому автомобіля марки ВАЗ-231210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 до приміщення магазину, тим самим вчинивши носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
06.03.2017 в період часу з 07.00 год. по 08.37 год. співробітниками Знам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області в ході проведення огляду місця події, а саме приміщення магазину «Едельвейс», розташованого за адресою: вул.Привокзальна,5-В, м.Знам`янка Кіровоградської області, було виявлено та вилучено вищевказаний обріз, який згідно з висновком балістичної експертизи №83 від 20.03.2017 являється гладкоствольною вогнепальною зброєю, обрізом двоствольної мисливської рушниці моделі «Б» 16 калібру, переробленої саморобним способом шляхом укорочення стволів до залишкової довжини 293 мм та укорочення ложі, який ОСОБА_6 зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.
Крім того, 05.03.2017 в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим) ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього раптово виник умисел на здійснення погрози вбивством на адресу своєї колишньої дружини ОСОБА_4 .
Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_6 , бажаючи викликати у ОСОБА_4 реальне побоювання за своє життя, для підтвердження реальності погроз, які мав намір їй висловити, 06.03.2017 приблизно о 05.30 год., поклавши до належного йому автомобілю марки ВАЗ-231210, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 виготовлений ним раніше за вищевказаних обставин обріз двоствольної мисливської рушниці, а також патрони до нього, чотири шини від автомобільних коліс та дві пластикові пляшки з бензином, приблизно о 06.00 год. на вказаному автомобілі приїхав до магазину «Едельвейс», що розташований за адресою: вул.Привокзальна,5-В, м.Знам`янка Кіровоградської області, оскільки достовірно знав, що ОСОБА_4 знаходиться в приміщенні даного магазину.
Приїхавши до вказаного магазину, ОСОБА_6 переніс заготовлені ним раніше шини від автомобільних коліс та дві пляшки з бензином всередину магазину, висловивши при цьому ОСОБА_4 погрози підпалити магазин. Крім того ОСОБА_6 , для підтвердження реальності погроз, витягнувши з-під куртки, в яку він був одягнений, виготовлений ним раніше за вищевказаних обставин обріз двоствольної мисливської рушниці, неодноразово направляв його ствол на ОСОБА_4 та висловлював погрози позбавити її життя, після чого здійснив з обріза один постріл у напрямку ОСОБА_8 .
Вказані погрози вбивством ОСОБА_4 , з урахуванням агресивної поведінки ОСОБА_6 , конкретної обстановки, у тому числі відсутності в магазині сторонніх осіб та здійснення у її бік пострілу, сприймала як реальні, внаслідок чого у неї були реальні підстави побоюватися здійснення ОСОБА_6 цієї погрози.
Крім того, 06.03.2017 приблизно о 06.12 год. ОСОБА_6 знаходився за вищевказаних обставин в приміщенні магазину «Едельвейс», що розташований за адресою: вул.Привокзальна,5-В, м.Знам`янка Кіровоградської області, де в той час також знаходився працівник охорони ПП «Явір 2005» ОСОБА_9 , який прибув до магазину після спрацювання кнопки тривожної сигналізації, яку натиснула ОСОБА_4 .
Перебуваючи у вказаному місці, у ОСОБА_6 раптово виник умисел на здійснення погрози вбивством на адресу працівника охорони ПП «Явір 2005» ОСОБА_9 .
Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_6 , бажаючи викликати у ОСОБА_9 реальне побоювання за своє життя, тримаючи в руках виготовлений ним раніше за вищевказаних обставин обріз двоствольної мисливської рушниці та демонструючи його ОСОБА_9 , висловлював погрози позбавити його життя. В підтвердження реальності висловлених ним погроз, ОСОБА_6 спорядив обріз рушниці мисливським патроном та направив ствол обрізу на ОСОБА_9 , при цьому продовжуючи висловлювати погрози позбавити його життя.
Вказані погрози вбивством ОСОБА_9 , з урахуванням агресивної поведінки ОСОБА_6 , конкретної обстановки, сприймав як реальні, внаслідок чого у нього були реальні підстави побоюватися здійснення ОСОБА_6 цієї погрози.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України, не визнав та надав суду показання, відповідно до яких 05.03.2017 у гаражі власного домоволодіння він виявив обріз мисливської рушниці та вирішив, що його підкинула колишня дружина, з якою у нього наявний спір щодо розподілу спільно нажитого майна подружжя. Наступного дня, о 6.00 год. він вирішив відвезти вказану рушницю ОСОБА_4 у магазин «Едельвейс». Крім рушниці із собою взяв автомобільні шини, які мав намір на автовокзалі передати знайомому у м.Кропивницький, а також дві пляшки з бензином, які мав передати дружині. Прибувши до магазину зайшов в середину, зачинив двері з чорного входу та сказав ОСОБА_4 , що потрібно поговорити, однак дружина почала його виганяти. В той час він перебував в емоційному та збудженому стані. Під час розмови на підвищених тонах потерпіла почала його провокувати та взявши рушницю за стволи він замахнувся на ОСОБА_4 . Перебуваючи за стійкою остання натиснула тривожну кнопку та через кілька хвилин до магазину прибула приватна охорона у кількості двох чоловіків. Охоронці напали на нього ззаду та відбувся випадковий постріл у підлогу. Після цього він наказав охоронцям не підходити до нього, попередив про те, що може вистрілити та ствол обрізу направив у їх бік. Після тривалих перемовин він розібрав обріз на частини та разом з набоями віддав охороні. Пояснив, що обріз до магазину взяв з тією метою, щоб дружина не знущалася та застрелила його. Ані дружині, ані охоронцям убивством не погрожував. Під час досудового розслідування визнавав свою вину у зв`язку з тим, що працівниками поліції на нього здійснювався тиск, однак до правоохоронних органів з цього приводу він не звертався. Під час вказаної події він перебував у синкопальному стані, що полягає у частковій втраті свідомості. Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 надала суду показання, відповідно до яких обвинувачений є її колишнім чоловіком, з яким після припинення шлюбу стосунки у неї дуже напружені, існує спір щодо поділу майна подружжя. 06.03.2017 о 6.00 год. вона перебувала у магазині «Едельвейс», де займається продажем квітів. В цей час до магазину зайшов ОСОБА_6 , який заніс в середину автомобільні шини, дві каністри із запальною сумішшю, після чого дістав з-під одягу обріз мисливської рушниці, яким почав погрожувати та направляти в її бік, вимагаючи при цьому надати йому ключі від магазину. Неодноразово він повторював, що має намір її убити. В момент передачі ОСОБА_6 ключів вона встигла натиснути «тривожну» кнопку. Приблизно через дві хвилини до магазину зайшли охоронці, яким ОСОБА_6 наказав не наближатися до нього, адже він може вистрілити. Під час спілкування з охоронцем ОСОБА_6 здійснив постріл з обрізу у підлогу, почав кричати, що всіх перестріляє та перезарядив рушницю. Після тривалих перемовин ОСОБА_6 розібрав обріз та передав його одному із охоронців. Такі дії обвинуваченого вона сприймала як реальну погрозу її життю, що в подальшому призвело до моральних страждань, постійного страху за життя та здоров`я. Щодо зовнішніх ознак обрізу пояснила, що він схожий на мисливську рушницю, яку зберігав ОСОБА_6 по місцю свого проживання. Міру покарання залишила на розсуд суду.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 надав суду показання про те, що він працює охоронцем ПП «Явір-2005». Приблизно 06.03.2019 о 06.05 год. надійшов сигнал з тривожної кнопки магазину «Едельвейс». Прибувши на місце разом з іншим охоронцем ОСОБА_10 він першим зайшов до магазину, де в цей час побачив ОСОБА_6 , який тримаючи у руках обріз мисливської рушниці, направлений у його бік, відразу попередив не наближатися, оскільки у нього картеч, після чого здійснив постріл у підлогу. Відстань між ним та обвинуваченим в той час складала близько двох метрів, постріл у підлогу відбувся приблизно за 20 см. від його ноги. Після пострілу ствол обріза обвинувачений тримав направленим у підлогу. Сприймаючи такі дії ОСОБА_6 як реальну погрозу життю, він почав умовляти віддати йому зброю, проте останній довго не погоджувався на такі пропозиції. Через тривалий час, після умовлянь ОСОБА_6 все-таки розібрав та віддав обріз та стволи.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надав суду показання, відповідно до яких 06.03.2017 він був запрошений в якості понятого під час огляду домоволодіння ОСОБА_6 , який є його сусідом. Під час огляду працівниками поліції було вилучено предмет, зовні схожий на ствол від мисливської рушниці. Зазначений предмет знаходився на металевій огорожі домоволодіння обвинуваченого. ОСОБА_6 також приймав участь у огляді, пояснював, що за допомогою болгарки він відрізав ствол від власної мисливської рушниці, з якою метою не повідомляв. Такі пояснення обвинувачений давав добровільно та без примусу, будь-який тиск на нього працівниками поліції не здійснювався, версій щодо того, що йому підкинули даний предмет не висловлював. В подальшому було складено протокол огляду місця події, з яким всі учасники, в тому числі обвинувачений ознайомилися та підписали.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав суду показання про те, що він працює охоронцем ПП «Явір-2005». Приблизно 06.03.2019 о 07.00 год. надійшов сигнал з тривожної кнопки магазину «Едельвейс». Прибувши на місце разом з іншим охоронцем ОСОБА_9 останній першим зайшов до магазину та в цей час відбувся постріл. Він в той момент зачиняв службовий автомобіль. Після цього ОСОБА_9 вибіг та попрохав викликати поліцію. До приїзду поліції вони намагались умовити обвинуваченого віддати зброю. Після тривалих перемовин ОСОБА_6 розклав обріз на частини та віддав їм разом з набоями. Неподалік обвинуваченого у магазині знаходилися шини від автомобіля та запальна суміш. Вищезазначені дії ОСОБА_6 пояснив довготривалим конфліктом з колишньою дружиною.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надав суду показання про те, що приблизно у березні 2017 року він був присутній в якості понятого під час проведення слідчого експерименту з обвинуваченим. Під час вказаної слідчої дії ОСОБА_6 розповів та показав, що у невідомому місці він знайшов мисливську рушницю, стволи якої біля гаража у власному домоволодінні за допомогою болгарки відпиляв. Слідчий експеримент відбувався як загалом у дворі, так і безпосередньо біля гаража, де обвинувачений вказав на місце, у якому здійснював обріз. Тиск на нього працівниками поліції не здійснювався, показання ОСОБА_6 надавав добровільно, версію про те, що обріз підкинули не висловлював.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надав суду показання про те, що у складі слідчої групи він здійснював досудове розслідування по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 . Під час досудового розслідування останній частково визнавав свою вину, за його участю було проведено слідчий експеримент по місцю проживання обвинуваченого, в ході якого ОСОБА_6 пояснив, що у невідомому місці він знайшов мисливську рушницю та біля гаража власного домоволодіння за допомогою болгарки відпиляв стволи рушниці, виготовивши тим самим обріз. Показання обвинувачений давав добровільно, без будь-якого тиску.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_6 вини у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України, його вина доводиться дослідженими судом доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 06.03.2017 (а.с.5 т.1), згідно з яким потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що ОСОБА_6 в ході сварки в приміщенні магазину «Едельвейс», що розташований за адресою: вул.Привокзальна,5-В, м.Знам`янка Кіровоградської області, здійснив один постріл з обрізу мисливської рушниці;
- протоколом огляду місця події від 06.03.2017 (а.с.10-17 т.1), відповідно до якого об`єктом огляду є територія біля магазину «Едельвейс» за адресою: вул.Привокзальна,5-В, м.Знам`янка Кіровоградської області, де на відстані 2,2 м від нього знаходився автомобіль марки «Нива» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ПП «Явір-2005», в якому виявлено та вилучено предмет, схожий на ствол від рушниці та 15 предметів, зовні схожих на мисливські набої. Також об`єктом огляду є сам магазин «Едельвейс», де виявлено та вилучено предмет, схожий на частину від рушниці у вигляді прикладу; предмет, схожий на гільзу від мисливського набою; предмет, схожий на пиж від мисливського набою; пластиковий мішок, в якому знаходилися 4 шини від автомобіля та 2 пляшки об`ємом 2 та 6 літрів з речовиною з характерним запахом паливно-мастильного характеру;
- протоколом огляду місця події від 06.03.2017 (а.с.24-25 т.1), відповідно до якого оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_1 , де в ході огляду ОСОБА_6 добровільно видав металевий предмет, зовні схожий на ствол від рушниці та пояснив, що саме він за допомогою болгарки обрізав стволи власної мисливської рушниці.
- приєднаним до справи речовим доказом DVD-диском із записом станом на 06.03.2017 з камер відеоспостереження магазину «Едельвейс», розташованого за адресою: вул.Привокзальна,5-В, м.Знам`янка Кіровоградської області (а.с.29, 30 т.1). З вказаного диску, оглянутого у судовому засіданні, встановлено як ОСОБА_6 скоював правопорушення, в тому числі, що він заносив до магазину шини та пляшки, закривав магазин, направляв рушницю на обох потерпілих та здійснив постріл.
- висновком експерта №83 від 20.03.2017 (а.с.39-47 т.1), згідно з яким предмет, схожий на обріз рушниці, вилучений 06.03.2017 в ході огляду місця події за адресою: вул.Привокзальна,5-В, м.Знам`янка Кіровоградської області, є гладкоствольною вогнепальною зброєю, двоствольної мисливської рушниці моделі «Б», 16-го калібру, № НОМЕР_3 , 1955 р.в., промислового виготовлення, виробництва Тульського збройового заводу (СРСР), переробленої саморобним способом шляхом укорочення стволів до залишкової довжини 293 мм та укорочення ложі;
- висновком експерта №74 від 05.04.2017 (а.с.56-58 т.1), згідно з яким предмет, схожий на стволи рушниці, вилучений 06.03.2017 в ході проведення огляду місця події, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вогнепальною зброєю не являється, а є частинами горизонтально спарених стволів від мисливської двоствольної рушниці, ймовірно моделей «БМ», або «Б», 16-го калібру. Дані стволи промислового виготовлення, вкорочені саморобним способом до залишкової довжини 430 мм, шляхом відпилювання казенної частини з патронниками та підствольними гаками;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 06.03.2017 (а.с.74 т.1), згідно з яким потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_6 06.03.2017 приблизно о 06.10 год. в приміщенні магазину «Едельвейс» погрожував вистрілити в нього з обрізу мисливської рушниці, який знаходився у нього в руках;
Разом з тим, протокол проведення слідчого експерименту від 07.03.2017 з відеозаписом слідчої дії (а.с.72-73 т.1) суд визнає недопустимим доказом, оскільки вказана слідча дія проведена з порушенням порядку, визначеного ч.6 ст.240 КПК України, а саме у протоколі взагалі не викладено умови і результати слідчого експерименту та він не відповідає вимогам ст.104 КПК України.
Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень та вважає доведеною вину ОСОБА_6 у незаконному виготовленні вогнепальної зброї, носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, а також погрози вбивством за наявності реальних підстав у потерпілих побоюватися здійснення цих погроз, кваліфікуючи вказані дії за ч.1 ст.129, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України.
При цьому суд критично оцінює та визнає недостовірними показання обвинуваченого ОСОБА_6 у суді і розцінює їх як намагання уникнути обвинуваченим відповідальності за вчинене, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема показаннями потерпілих, свідків, протоколом огляду місця події. З огляду на вказане суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо недоведення вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, як такі, що не знайшли свого підтвердження.
Крім того, не заслуговують на увагу доводи захисника ОСОБА_7 про відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, у зв`язку з тим, що немає законодавчих актів, якими б встановлювався режим використання вогнепальної зброї.
Диспозицію частини першої ст. 263 КК не можна вважати бланкетною, оскільки вона не посилається на інші закони чи нормативні акти у визначенні заборонених діянь, а визначає їх у своєму тексті. Відповідно до цього положення забороняються: «носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв».
Власне ця заборона і є диспозицією частини першої ст. 263 КК, яка супроводжується визначеними в цьому ж положенні санкціями.
Відсилка до іншого «закону» міститься не в диспозиції цієї норми, а у формулюванні умови, яка визначає, коли її диспозиція може бути застосована: «без передбаченого законом дозволу». Якщо «дозвіл» відсутній умова виконана, і діє диспозиція частини першої ст. 263 КК, тобто заборона «носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв». Навпаки, наявність відповідного дозволу свідчить про відсутність передбаченої законом умови, за якої диспозиція цього положення може бути застосована.
Умови, що визначають застосування диспозиції норми, в теорії права відносять до гіпотези норми. Таким чином, слова у ч. 1 ст. 263 КК «без передбаченого законом дозволу» визначають один із елементів гіпотези норми, який поряд із загальними елементами умов настання кримінальної відповідальності, що містяться в Загальній частині Кримінального кодексу України визначає можливість застосування диспозиції і, відповідно, санкції ч. 1 ст. 263 КК ( постанова Верховного Суду від 4 грудня 2018 року в справі № 161/3885/16-к).
Судом встановлено, що ОСОБА_6 шляхом відпилювання стволів переробив власну мисливську рушницю у нестандартну вогнепальну зброю, яку носив та зберігав без передбаченого законом дозволу, а тому кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 263 КК є правильною.
Згідно зі ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У пункті 3 зазначеної постанови Пленуму ВСУ вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення ( форма вини, мотив, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень ), склад сім`ї , його матеріальний стан, тощо.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які закон класифікує як злочини невеликої тяжкості та тяжкі, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, є інвалідом 3 групи, має захворювання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, та приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого та міру покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, є інвалідом 3 групи, має незадовільний стан здоров`я, що перешкоджає його утриманню в місцях позбавлення волі, з урахуванням думки потерпілих, які не наполягали на призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без відбування покарання і вважає за можливе застосувавши положення ст.ст.70, 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Згідно з ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно з ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
З огляду на викладене та враховуючи ступінь вини обвинуваченого, те, що потерпілій ОСОБА_4 протиправними діями обвинуваченого заподіяно моральні страждання, які полягають в тому, що вона пережила сильний душевний стрес внаслідок погроз вбивством, що призвело до втрати нормального плину життя, пов`язаного із необхідністю свого захисту, порушення спокою та сну, постійного відчуття тривоги, а тому суд вважає, що вимога про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.
При визначенні розміру заподіяної потерпілій ОСОБА_4 моральної шкоди суд враховує причинний зв`язок між шкодою та протиправними діями обвинуваченого, характер, обсяг та глибину душевних страждань потерпілої, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, порушення звичного укладу життя та докладання нею додаткових зусиль для свого захисту, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає за доцільне визначити розмір завданої потерпілій моральної шкоди у розмірі 5000 грн.
Крім того з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_4 слід стягнути понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн., оскільки вони підтверджуються належними та допустимими доказами.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обрано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України та призначити йому покарання за:
- ч.1 ст.129 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;
- ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
- ч.1 ст.263-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 5000 (п`ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення балістичних експертиз в сумі 1759 (одна тисяча сімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 20 коп.
Речові докази по справі:
- DVD-диск із записом з камер відеоспостереження магазину «Едельвейс», розташованого за адресою: вул.Привокзальна,5-В, м.Знам`янка Кіровоградської області (а.с.29, 30 т.1), який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження;
- гільзу з капсулем та пиж-контейнер від мисливського патрону 16-го калібру, обріз мисливської двоствольної рушниця моделі «Б» 16-го калібру, 11 мисливських патронів 16-го калібру, частину горизонтально спарених стволів від мисливської двоствольної рушниці 16-го калібру, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання зброї при Знам`янському ВП ГУНП в Кіровоградській області (а.с.48-50, 59-60 т.1) - знищити;
- чотири шини від автомобільних коліс та дві пластикові пляшки з бензином, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів при Знам`янському ВП ГУНП в Кіровоградській області (а.с.32 т.1) - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1