Справа № 456/5016/18
Провадження № 1-кс/456/972/2019
УХВАЛА

Іменем України

05 грудня 2019 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.05.2019 року про закриття кримінального провадження № 0001741, -

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.05.2019 року про закриття кримінального провадження № 0001741скасувати.

В обґрунтування вимог скарги скаржник вказала, що вона Стрийським ВП проводилося досудове розслідування в кримінальному провадження № 0001741 внесеному в ЄРДР від 18.12.2018р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Скаржник неодноразово зверталася до слідчого ОСОБА_4 та до начальника слідчого відділення як письмово так і усно з метою інформування про хід розслідування.

Слідчий в процесі розслідування викликав на допит неналежними чином. Листом від 22.05.2018р. начальник слідчого відділення листом повідомляє, що слідство триває, а 23.05.2018р. провадження вже закрито.

Вважає, що надала слідчому всі необхідні покази з приводу особи, яка нанесла їй тілесні ушкодження. Факт отримання нею тілесних ушкоджень доводиться висновком експертизи. Жодного протоколу вона не читала і слідчим їй було вказано де розписатися.

Вважає, що слідчий достовірно встановив, факт перебування в її квартирі ОСОБА_5 з дружиною однак нічого не зробив для того, щоб довести факт її побиття тому слідчий незаконно закрив кримінальне провадження і просить скаргу задоволити.

В судові засідання скаржник не з?являлася та не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Розгляд скарги на підставі ч.3 ст.306 КПК України відкладався, і суд повторно викликав скаржника в судові засідання, однак будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги на вказані дати, скаржник в судові засідання, з невідомих для суду причин, не з`явився, що позбавило суд можливості заслухати особисті пояснення скаржників по суті скарги.

Слідчим суддею прийнято рішення про проведення розгляду скарги за відсутності скаржників, оскільки останні будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду скарги, в судове засідання повторно не з`явилися, залишення скарги без розгляду суперечить правовим приписам ст.307 КПК України, а відтак, скаргу слід вирішити на підставі поданих доказів. До вказаних висновків, суд прийшов виходячи з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У частині 5 ст.9 КПК України зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Судом встановлено, що скаржник, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судові засідання не з`являвся, а відтак, судом вирішено провести розгляд скарги за їх відсутності, що на думку суду не суперечить правовим приписам кримінально-процесуального закону. Суд позбавлений можливості прийняти інше, аніж передбачено ст.307 КПК України, судове рішення по скарзі.

Представник Стрийського ВП ГУНП у Львівській області та Стрийської місцевої прокуратури в судове засідання не з?явилися однак подали заяви про розгляд скарги без їх участі. Судом вирішено провести розгляд скарги за його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.3 ст.306 КПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників провадження, фіксування судового засідання на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалося.

Відповідно до ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст.. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Питання про притягнення до участі у справі інших осіб чи органів статтею не передбачено

При розгляді скарги встановлено, що слідчим Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.05.2019 року прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0001741на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України через відсутність в діянні кримінального правопорушення (а.с.5-7).

В обгрунтування постанови про закриття кримінального провадження №0001741 слідчий покликається на те, що ним допитані всі свідки, які були встановлені в процесі досудового розслідування, проведено одночасний допит ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , проведено експертизу, проводилися дії щодо встановлення очевидців події та свідків однак, проведеною перевіркою свідків та очевидців кримінального правопорушення не встановлено.
Вважає, досудовим розслідуванням не встановлено, що саме ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження скаржнику, а отже не встановлено достатніх даних, які б вказували на наявність у діянні ОСОБА_5 , складу кримінального правопорушення передбаченого ст..125 ч.2 КК України.

Аналізуючи постанову слідчого про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчим під час проведення слідчих та процесуальних дій, встановлено всі фактичні обставини справи. Надано їм належну правову оцінку та встановлено, що вчинене діяння не є суспільно небезпечним. Слідчим дано аналіз усіх отриманих доказів у даному кримінальному провадженні.Слідчим допитані всі особи, які були причетні до кримінального правопорушення, а також враховано інші обставини, які були враховані під час прийняття постанови.

На підставі наведеного вважаю, що слідчим встановлено всі фактичні обставини справи тому, вважаю, що оскаржувана постанова від 23.05.2019р. винесена слідчим у відповідності до вимог ст.. 110 КПК України і в задоволенні вимог скарги слід відмовити.
Керуючись ст.. 307 КПК України,-

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.05.2019 року про закриття кримінального провадження № 0001741 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1