Справа № 481/1487/19
Провадж.№ 1-в/481/173/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.11.2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Новий Буг Миколаївської області спільне подання адміністрації Державної установи «Новобузький виправний центр № 103» та спостережної комісії Новобузької РДА Миколаївської області стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, не одруженого, за ухвалою Верховного Суду України від 30.10.2008 року, якою змінені вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2008 року та вирок апеляційного суду Миколаївської області від 19.08.2008 року, засуджено за ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 05 років з позбавленням права обіймати посади директора підприємства усіх форм власності на строк 03 роки. За ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17.10.2018 року приведено вказаний вирок у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо гуманізації відповідальності за правопорушення у сфері господарської діяльності», згідно якої ОСОБА_4 вважається засудженим за ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 70 КК України до обмеження волі строком на 02 роки з позбавленням права обіймати посади директора підприємства усіх форм власності на строк 03 роки. Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 15.03.2019 року зараховано в строк покарання 08 місяців і 04 дні.

Початок строку: 19.02.2019 року; кінець строку: 15.06.2020 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
В С Т А Н О В И В:
З подання вбачається, що засуджений ОСОБА_4 відбуваючи призначене судом покарання зарекомендував себе позитивно. До праці ставиться сумлінно, вимог режиму утримання не порушує, має заохочення від адміністрації Новобузького ВЦ № 103, стягнень не має. Посилаючись на те, що засуджений відбув 2/3 призначеного судом строку покарання, своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, в поданні ставиться на вирішення питання про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Представник виправного центру в судове засідання не з`явився, направив до суду письмову заяву за якою просив суд розглянути справу без його участі, подання підтримав та просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_4 на судовий розгляд подання також не з`явився, проте направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду подання за його відсутності, подання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
Вислухавши думку прокурора, який вважає клопотання обґрунтованим, дослідивши матеріали особової справи засудженого та матеріали подання, суд приходе до такого висновку.
Згідно ухвали Верховного Суду України від 30.10.2008 року, якою змінені вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2008 року та вирок апеляційного суду Миколаївської області від 19.08.2008 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 05 років з позбавленням права обіймати посади директора підприємства усіх форм власності. на строк 03 роки.
За ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17.10.2018 року приведено вказаний вирок у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо гуманізації відповідальності за правопорушення у сфері господарської діяльності», згідно якої ОСОБА_4 вважається засудженим за ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 70 КК України до обмеження волі строком на 02 роки з позбавленням права обіймати посади директора підприємства усіх форм власності на строк 03 роки.
Згідно ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 15.03.2019 року ОСОБА_4 зараховано в строк відбування покарання час слідування під вартою до виправного центу за правилами ч. 1 ст. 72 КК України, з 17.10.2018 року по 19.02.2019 року (08 місяців і 04 дні).
Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Новобузькому ВЦ №103 з 19.02.2019 року, зарекомендував себе позитивно, має заохочення від адміністрації центру за сумлінну працю і відповідно до характеристики, затвердженої 16.10.2019 року начальником Новобузького ВЦ № 103, довів своє виправлення.
Станом на 20.11.2019 року засуджений фактично відбув визначені п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку основного покарання (01 рік і 04 місяці), невідбута частина якого складає 06 місяців і 26 днів.
Таким чином, згідно до положень ст. 81 КК України маються підстави для застосування стосовно засудженого ОСОБА_4 , який своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, умовно-дострокового звільнення від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі.
Вирішуючи питання щодо звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади директора підприємства усіх форм власності, суд приходить до наступного.
Відповідно до положень ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі може бути застосоване звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до вимог ст.55 КК України при призначенні позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, як додаткового покарання до обмеження волі, воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому, строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Отже, в даному випадк,у строк відбування додаткового покарання застосованого щодо засудженого ОСОБА_4 буде обчислюватися з моменту його умовно-дострокового звільнення від відбування основного покарання, що на даний момент не відбулось, а тому вимоги подання щодо звільнення від додаткового покарання засудженого є безпідставними.

Керуючись ст. 55,81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Спільне подання адміністрації Державної установи «Новобузький виправний центр № 103» та спостережної комісії Новобузької РДА Миколаївської області про умовно- дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування основого та додаткового покарання задовольнити частково.
Засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі, невідбута частина якого складає: 06 місяців і 26 днів.
В задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади директора підприємства усіх форм власності, відмовити.
Ухвала набирає законної сили після спливу строку на її оскарження і на неї може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1