ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 321/1320/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/990/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням Держаної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)»,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з приміщенням Михайлівського районного суду Запорізької області),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 13 вересня 2019 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утримані малолітню дитину, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 17 грудня 2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 11 листопада 2019 року включно, з визначенням застави в розмірі 154880 гривень, а також з роз`ясненням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 12 вересня 2019 року приблизно о 6 годині, діючи повторно з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , переслідуючи єдиний прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження замка вхідних дверей проник у приміщення АТС, розташованої за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, с. Високе, вул. 40 років Перемоги 72, звідки таємно викрав станцію ІКМ -15 «ІВА» на 15 каналів з`єднувальної лінії МихайлівкаВисоке, три блоки апаратури ущільнення РСМ-4 та десять плат апаратури УПИ-АОН станційно-лінійної ділянки № 5 районного центру телекомунікації № 534 Запорізької філії ПАТ «Укртелеком», загальною вартістю 67764 грн. 88 коп., які перебувають у власності ПАТ «Укртелеком». Після цього, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на легковому автомобілі марки «MAZDA» моделі «323», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з викраденим майном та знаряддями вчинення злочину зникли з місця події, чим отримали можливість розпоряджатися ним на свій розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 завдав ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 67764 грн. 88 коп.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в інше приміщення, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

12 вересня 2019 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
12 вересня 2019 року о 12 год. 32 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13 вересня 2019 року о 12 год. 18 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого злочину, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у його вчиненні, особу підозрюваного, який раніше судимий за вчинення умисного корисливого тяжкого злочину, вчинив новий злочин в період іспитового строку, по іншому кримінальному провадженню йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, не одружений, але перебуває в цивільному шлюбі, має неповнолітню дитину-інваліда, за місцем проживання характеризується задовільно, проживає без реєстрації, не працює, легального джерела доходу не має, врахував наявність ризиків, зазначених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами слідчого про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчий суддя взяв до уваги лише доводи слідчого про те, що ОСОБА_7 раніше судимий, скоїв тяжкий злочин, не має стійких соціальних зв`язків, не працює, у зв`язку чим, може залишити місце проживання, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, при постановленні ухвали слідчим суддею було допущено порушення норм чинного КПК України та не враховано всі обставини, які мають значення при обранні запобіжного заходу, оскільки суд не навів жодних доводів, окрім тих, про які було зазначено вище.
Звертає увагу, що ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, хоча там і не зареєстрований, працює будівельником, але без офіційного оформлення, під час проведення слідчих дій від органів досудового розслідування не переховувався.
За таких обставин вважає, що суд мав можливість застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, що унеможливить виникнення зазначених в клопотанні ризиків.
В судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали без доповнень та просили її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, рішення слідчого судді вважала законним, обґрунтованим та просила залишити його без змін. В обґрунтування заперечень зазначила, що ОСОБА_7 вже судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кримінальне правопорушення, в якому підозрюється у даному провадженні вчинив під час іспитового строку, призначеного йому за вказаним вироком суду та після повідомлення про підозру в іншому кримінальному провадженні, де він підозрюється у вчиненні аналогічного злочину, що вказує на наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування і суду та вчинення інших злочинів.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який законом віднесено до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі захисником підозрюваного не оспорюються.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням заявлених у клопотанні ризиків.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.

Доводи апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.

Так, ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення аналогічного тяжкого злочину, вчинив інкримінований йому злочин в період іспитового строку, до того ж, 26 серпня 2019 року був повідомлений про підозру у вчиненні іншого тяжкого корисливого злочину проти власності, який він також вчинив за попередньою змовою групою осіб, що свідчить про наявність реального ризику можливості вчинення ним іншого аналогічного кримінального правопорушення.
Відсутність стійких соціальних зв`язків та факт повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого корисливого злочину проти власності свідчать про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Тяжкість можливого покарання не може сама по собі бути підставою для обрання запобіжного заходку у вигляді тримання під вартою, проте з урахуванням встановлених ризиків та відомостей про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується з викладеними у клопотанні слідчого доводами про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, хоча там і не зареєстрований, працює будівельником, але без належного оформлення, не спростовують висновки слідчого судді та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Колегія суддів вважає, що ці обставини не є безумовними підставами для відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого суді є законним та обґрунтованим.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 13 вересня 2019 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 321/1320/19