28.11.2019 Єдиний унікальний номер 205/4494/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 04.05.2018 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001062

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно непрацевлаштований, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 14.06.2013 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.18, ч.3 ст.2153, ст.ст.42,44 КК України (в редакції 1960 року народження), ч.2 ст.187 КК України (в редакції 2001 року), до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна, 22.09.2016 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 11 (одинадцять) місяців 28 (двадцять вісім) днів, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особа, що раніше була засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимість якого незнята та непогашена в передбаченому законом порядку, належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не встав та знову повторно вчинив умисний, корисливий злочин.

Так, ОСОБА_7 , 03.05.2018 року близько 21:00 годин, знаходячись біля арки, що розташована між під`їздами №18 та АДРЕСА_2 , побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_8 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 ззаду наблизився до ОСОБА_6 , та керуючись корисливим мотивом, наніс один удар невстановленим під час досудового розслідування предметом по голові ОСОБА_6 , від чого останній впав на землю, тим самим спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкіряного крововиливу та ділянки осаднення у лівій скронево-тім`яній області, трьох синців з саднами на їх тлі на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, що спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) у ліву скронево-тім`яну область волосистої частини голови, а синці та садна в області лівого ліктьового суглобу і при ударі об тупу тверду поверхню, які відносять до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Після чого, виконавши вищевказані дії, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 не має волі до опору, відкрито викрав чоловічу сумку, яка належить останньому, вартість якої становить 279 гривень 68 копійок, в якій знаходилося:

- мобільний телефон марки «LG», що не має матеріальної цінності для потерпілого, в якому знаходились сім-картка мобільного оператора «Life», що не має матеріальної цінності для потерпілого, на рахунку якої грошових коштів не було;

- пенсійне посвідчення серії № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ;

- посвідчення «Ветеран праці», серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 ;

- дві картки КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють;

- грошові кошти у розмірі 300 грн.;

- записну книжку, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє;

- гаманець, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє;

- брелок «Remote Control», який матеріальної цінності для потерпілого не представляє;

- дві зв`язки ключів, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють;

- дисконтні картки, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють;

- спрей сублінгвальний «Нітромінт», який матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

Таким чином, ОСОБА_7 повторно відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_6 , після чого, утримуючи викрадене, з місця злочину зник та розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 579 гривень 68 копійок.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав і пояснив наступне.

Так, 03.05.2018 року він ввечері вийшов з дому та направився до магазину аби придбати цигарки. Повертаючись додому та проходячи повз сміттєвих баків, він помітив невідомих йому людей, з якими почав розмовляти з приводу подальшого працевлаштування на сміттєзвалищі. В цей момент до них під`їхали автомобілі патрульної поліції, і поліцейські безпідставно затримали його, заламавши руки, поклали на землю та в подальшому грубо поводилися з ним, підозрюючи в чомусь.

Щодо пояснень потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 , які нібито впізнали в ньому чоловіка, який скоїв грабіж, вважає ці покази помилковими, т.я. ніякого відношення до скоєння будь-якого злочину не має. Можливо потерпілий запам`ятав його в той час, коли разом знаходилися в одному магазині, або він підходив до потерпілого, аби прикурити сигарету. Просив суд виправдати його.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості у інкримінованому кримінальному правопорушенні, його вина знайшла своє повне підтвердження та ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального правопорушення безпосередньо судом у судовому засіданні, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , надав суду такі показання.

03.05.2018 року близько 21:00 годин він повертався до додому. Не дійшовши до свого під`їзду близько 20 метрів, він почув, як його покликав невідомий чоловік, який йшов позаду нього. Повернувшись в бік незнайомця, він відразу відчув удар по голові, через який він впав спиною на землю. В цей момент вказаний чоловік (в подальшому йому стало відомо, що це був обвинувачений ОСОБА_3 ) почав стягувати з нього сумку з особистими речами, яка висіла у нього через плече на ремені, заліз у його кишені та побіг у невідомому йому напрямку. При цьому він ( ОСОБА_6 )не дивлячись на пору доби, добре роздивився і запам`ятав обвинуваченого в той момент, коли останній стягував з нього його сумку, а саме запам`ятав риси обличчя та одяг світлого кольору.

Крім того, він пояснив, що на стадії досудового розслідування, а саме на наступний день після вказаних вище подій, за його участю у приміщенні Новокодацького відділення поліції проводилося впізнання, і серед чотирьох пред`явлених для впізнання осіб він, за рисами обличчя та одягом впізнав ОСОБА_3 як особу, що здійснила на нього напад та заволоділа його майном. З приводу викрадених речей він ( ОСОБА_6 ) зазначив, що від поліцейських він дізнався, що ОСОБА_3 викинув їх до сміттєвого баку, де їх і знайшли.

Потерпілий ОСОБА_6 просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в Управлінні патрульної поліції Дніпропетровської області на посаді патрульного поліцейського. В ніч з 03.05.2018 року на 04.05.2018 року вона знаходилася на стажуванні в складі патруля, який здійснював охорону громадського порядку на території Новокодацького району м. Дніпра. В ході патрулювання надійшло орієнтування про вчинення грабежу на території району з описом зовнішності особи, яка причетна до вчинення вказаного злочину. Близько 22:30 годин 03.05.2018 року, проїжджаючи на патрульному автомобілі повз сміттєві баки, що розташовані на вул. М. Дія у м. Дніпрі, вони побачили трьох раніше невідомих чоловіків, один з яких підпадав під орієнтування за зовнішніми ознаками, зокрема, одягом та його кольором (в подальшому їй стало відомо, що це був обвинувачений ОСОБА_3 ). Вони зупинилися і підійшли до вказаного чоловіка, аби розпитати його з приводу орієнтування та його можливої причетності до вчинення злочину. Останній почав поводитися неадекватно, почав відходити від них, зайшов за сміттєвий бак і щось викинув. Як було встановлено в подальшому, він викинув ніж, лезо якого було перемотане ганчіркою. Обвинувачений намагався втекти, однак поліцейські, які знаходилися з нею у патрулі, схопили його за руки, і через те, що він не давав змоги себе тримати, повалили на землю та надягли на нього кайданки. Після цього вони повідомили про це командира роти, який протягом кількох хвилин приїхав до них разом зі свідком, який за зовнішністю впізнав ОСОБА_3 як особу, що здійснила напад на потерпілого. Після цього на місце затримання викликали слідчо-оперативну групу, яка вилучила речові докази та склала відповідні документи про це, а ОСОБА_3 був доставлений до Новокодацького ВП.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_11 , який пояснив наступне.

Він працює поліцейським в Управлінні патрульної поліції у Дніпропетровській області. На початку травня 2018 року він разом з іншими поліцейськими заступив на нічне чергування у складі патруля, який здійснював охорону громадського порядку у Новокодацькому районі м. Дніпра. Близько 22:00 годин їм надійшло орієнтування про вчинення грабежу на ж/м Покровський з вказівкою на зовнішність особи, що була причетна до вчинення вказаного злочину, а саме шведка та шорти світлого кольору, кепка, а також у вказаної особи міг бути із собою ніж.

Відпрацьовуючи вказане орієнтування, вони на патрульному автомобілі у складі патрульного екіпажу рухалися по вул. М. Дія у м. Дніпрі, і неподалік від сміттєвих баків, які знаходилися неподалік, помітили чоловіка, який за зовнішніми ознаками був схожий на особу, про яку йшлося в орієнтуванні (в подальшому йому стало відомо, що це був обвинувачений ОСОБА_3 ). Побачивши патрульний автомобіль, вказаний чоловік почав поводитися нервово, намагався піти з вказаного місця. Вийшовши з автомобіля, він ( ОСОБА_11 ) покликав останнього до себе, однак той не реагував на цю вимогу, натомість зайшов за сміттєві баки і як в подальшому було з`ясовано, викинув там ніж, який був перемотаний ганчіркою. З огляду на відповідність зовнішності вказаного чоловіка орієнтуванню, а також враховуючи те, що останній викинув ніж та поводився неадекватно, було вирішено його затримати, в зв`язку з чим він і разом з напарником, застосувавши примус затримали ОСОБА_3 та повалили його на землю, так як останній не підкорявся на вимоги і чинив супротив. Після цього вони повідомили про затримання командира роти, який прибув через невеликий проміжок часу разом із свідком, який на місці впізнав обвинуваченого як особу, що здійснила напад на потерпілого. Через деякий час на місце затримання ОСОБА_3 прибула слідчо-оперативна група Новокодацького ВП, яка задокументувала вказані дії та вилучила ніж. В подальшому у одному зі сміттєвих баків, що знаходилися поруч з затриманим ОСОБА_12 , були знайдені речі належні потерпілому, зокрема викрадена сумку.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що на початку травня 2018 року близько 21:00 годин він повертався додому, йдучи через свій двір, побачив невідомого чоловіка в одязі світлого кольору, зі шкіряною сумкою через плече, який кидався та щось кричав на його сусіда ОСОБА_6 . Почавши підходити до них ближче, невідомий, як в подальшому йому стало відомо, то був обвинувачений ОСОБА_3 , втік з двору. Через деякий час на вулицю вийшла дружина потерпілого ОСОБА_6 , і розповіла, що декілька хвилин тому, невідомий чоловік у шведці і шортах світлого кольору, сандаліях з носками та в білій кепці, неподалік від арки, що веде у їх двір, здійснив напад на її чоловіка та забрав його речі, свідком чого була їхня сусідка, яка в цей час курила і бачила вказані події та обвинуваченого з вікна. Він ( ОСОБА_9 ) разом з дружиною потерпілого пройшли сусідніми дворами в пошуках обвинуваченого, однак знайти його не змогли, в зв`язку з чим викликали поліцію. Коли приїхав патрульний екіпаж, він описав зовнішність обвинуваченого поліцейським, і орієнтування на нього було передано іншим патрулям. Після чого він разом з поліцейськими на патрульному автомобілі поїхав дворами ж/м Покровський та Парус в пошуках нападника, однак знайти його не вдалося. Через деякий час, коли він вже вийшов з патрульної машини та збирався йти додому, то почув гучні крики з боку гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , тому разом з поліцейськими побіг до вказаного місця. В районі сміттєвих баків біля вказаного будинку інший екіпаж патрульної поліції затримав ОСОБА_3 за орієнтуванням, при цьому під час затримання останній викинув ніж, який у нього був з собою, а сумку, яка у нього висіла через плече, він викинув у сміттєвий бак, де її знайшли патрульні поліцейські. В подальшому він ( ОСОБА_9 ) у Новокодацькому ВП брав участь у впізнанні обвинуваченого та сумки, де він впізнав ОСОБА_3 як особу, яка здійснила напад на потерпілого ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила наступне.

Ввечері 03.05.2018 року вона проходила повз перукарню, яка знаходиться неподалік від їх дому, і побачила свого чоловіка потерпілого ОСОБА_6 який стояв, спершись на стіну, при цьому у нього була розбита голова, з якої текла кров, і в нього була відсутня його сумка з особистими речами. В цей час до неї підійшла жінка, яка працює неподалік у перукарні, і пояснила, що бачила, як невідомий хлопець, який був вдягнутий у світлу шведку та шорти, на голові якого була кепка світлого кольору, підбіг ззаду до її чоловіка та вдарив по голові, через що останній впав на землю, а хлопець стягнув з нього сумку і побіг у невідомому напрямку. Вона відвела чоловіка додому, а сама пішла на пошуки обвинуваченого. Проходячи у своєму дворі, вона побачила знайомого по імені ОСОБА_15 (свідка ОСОБА_9 ), в якого спитала, чи не бачив він невідомого чоловіка, з прикметами які вказала жінка з перукарні, на що останній сказав, що бачив схожого чоловіка, коли той чіплявся до її чоловіка ОСОБА_6 , а потім тікав повз нього, і запропонував їй допомогу у пошуках. Після цього вона зателефонувала у поліцію і повідомила про те, що на її чоловіка було скоєно напад, і вже вдома дочекалася приїзду працівників поліції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні злочину при обставинах викладених у даному вироку, крім показів потерпілого та свідків, підтверджується дослідженими в ході судового розгляду письмовими та речовими доказами.

- Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.05.2018 року, потерпілий ОСОБА_6 просив органи поліції притягти до відповідальності невстановленого чоловіка, який 03.05.2018 року приблизно о 21:10 годин, знаходячись поряд з будинком №5 по вул. Метробудівській у м. Дніпро, наніс йому тілесні ушкодження та відкрито заволодів його майном;

- згідно з протоколом огляду та фото-таблиці до нього від 03.05.2018 року, об`єктом огляду є ділянка місцевості поряд з аркою, що розташована між АДРЕСА_4 , де 03.05.2018 року ОСОБА_3 відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 , нанісши останньому тілесні ушкодження;

- відповідно до протоколу огляду та фото-таблиці до нього від 03.05.2018 року, об`єктом огляду є сміттєвий бак, який розташований поряд з під`їздом №18 будинку АДРЕСА_5 , всередині якого було знайдено чоловічу сумку чорного кольору із речами, які належать потерпілому ОСОБА_6 , та які були відкрито викрадені обвинуваченим ОСОБА_3 у потерпілого 03.05.2018 року;

- згідно з протоколом пред`явлення речей до впізнання та фото-таблицею до нього від 04.05.2018 року, потерпілий ОСОБА_6 серед чотирьох пред`явлених для впізнання чоловічих сумок, під №4 за формою, кольором та незначними зовнішніми пошкодженнями впізнав свою сумку, яку 03.05.2018 року у нього відкрито викрав обвинувачений ОСОБА_3 ;

- із протоколу пред`явлення особи для впізнання та фото-таблиці до нього від 04.05.2018 року слідує, що потерпілий ОСОБА_6 серед чотирьох пред`явлених для впізнання осіб за одягом, худорлявою статурою та рисами обличчя, під №4 впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, яка 03.05.2018 року, знаходячись поблизу будинку №5 по вул. Метробудівській у м. Дніпро заподіяла йому тілесні ушкодження та відкрито викрала його майно;

- відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання та фото-таблиці до нього від 04.05.2018 року, свідок ОСОБА_9 серед чотирьох пред`явлених для впізнання осіб за одягом, худорлявою статурою та рисами обличчя, під №4 впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, яка 03.05.2018 року близько 21 години 10 хвилин у дворі будинку №5 по вул. Метробудівська в м.Дніпро мала при собі, через плече, викрадену у потерпілого ОСОБА_6 чоловічу чорного кольору сумку;

- згідно з постановою про визнання речових доказів від 08.05.2018 року, чоловіча сумка, пенсійне посвідчення серії № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення «Ветеран праці», серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , дві картки КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 ; записну книжку, гаманець, брелок «Remote Control», дві зв`язки ключів, дисконтні картки, спрей сублінгвальний «Нітромінт», визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберіганні під розписку потерпілому ОСОБА_6 ;

- відповідно до висновку експерта №2424 від 25.06.2018 року, ринкова вартість чоловічої сумки марки «Sky Bow» станом на 03.05.2018 року з урахуванням зносу складає 279 гривень 68 копійок;

- із постанови про визнання речових доказів від 23.05.2018 року, компакт-диск з відео-файлом визнано речовим доказом і залишено на зберіганні у матеріалах кримінального провадження;

- відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту та фото-таблиці до нього від 20.06.2018 року, потерпілий ОСОБА_6 розказав і показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень і подальшого відкритого заволодіння його майном обвинуваченим ОСОБА_3 , що мало місце 03.05.2018 року в районі будинку АДРЕСА_6 ;

- безпосередньо дослідженими у судовому засіданні речовими доказами, а саме: чоловіча сумка, що належить потерпілому ОСОБА_6 , та яка була вилучена в ході огляду місця події 03.05.2018 року, а також компакт-диск з відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських, які 03.05.2018 року за орієнтуванням по прикметам, затримали обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу, що підозрювалася у вчинення грабежу потерпілого ОСОБА_6 .

Щодо показів обвинуваченого ОСОБА_3 про його не винуватість в скоєнні інкримінованого злочину, суд ставиться до них критично і відносить таку його позицію, як свідомо вибраний ним засіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Крім того, суд не погоджується з висловленими в ході судових дебат стороною захисту заперечень, відносно визнання деяких доказів у справі не допустимими, з наступних підстав.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права».

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), конституційними принципами, закладеними у ст.62 Конституції України, та загальних засадах кримінального провадження, визначених ст.7 КПК України, гарантовано, що кожна людина має право на справедливий розгляд справи, не може бути піддана кримінальному покаранню, поки не буде визнана винною в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена належними, допустимими доказами, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні із застосуванням принципу змагальності сторін у поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 5 ст.9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, суд, оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення Європейського Суду з прав людини від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення Європейського Суду з прав людини від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).

Так, щодо визнання недопустимим доказом речового доказу - чоловічої сумки, яка була викрадена обвинуваченим ОСОБА_3 у потерпілого ОСОБА_6 , з підстав не надання її для огляду стороні захисту під час досудового розслідування та при виконанні вимог ст.290 КПК України, суд вважає за необхідне спростувати позицію захисту і наголосити на тому, що вказаний речовий доказ було безпосередньо досліджено у судовому засіданні, за участі усіх учасників судового розгляду, у тому числі, захисника та обвинуваченого, які мали можливість оглянути вказану вище сумку та при цьому, задати запитання потерпілому, який на вимогу суду надав для дослідження вказаний речовий доказ. Таким чином, судом у повній мірі було дотримано положення ст.23 КПК України, що надає достатньо підстав для визнання доказу допустимим.

Крім того, стороною захисту в дебатах, було заявлено про недопустимість як доказу, проведених під час досудового розслідування таких слідчих дій, як пред`явлення обвинуваченого ОСОБА_3 для впізнання потерпілому ОСОБА_6 та свідку ОСОБА_9 , з причин не дотримання вимог закону щодо участі в впізнанні, в якості статистів, максимально схожих за зовнішніми ознаками осіб. На це вказує той факт, що на час проведення впізнання, на обличчі обвинуваченого ОСОБА_3 малася подряпина, що на думку захисту, могло бути виразною підказкою для впізнання потерпілим та свідком саме ОСОБА_12 , як підозрюваної особи.

Суд не погоджується з заявою сторони захисту відносно недопустимості вказаних доказів, виходячи з наступного.

Як в самому протоколі пред`явлення для впізнання так і безпосередньо в своїх поясненнях в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_9 зазначали, що впізнали обвинуваченого за рисами обличчя, худорлявою статурою та одягом. Таким чином, цей факт дозволяє прийти суду до переконливого висновку, що наявна на момент впізнання подряпина обличчя обвинуваченого ОСОБА_3 , ніяким чином не могла вплинути на вибір впізнаючими, так як не є ідентифікуючою. В зв`язку з чим, суд вважає, що вказані слідчі дії проведені з повним дотриманням вимог закону та у відповідністю до положень ст.228 КПК України, що вказую на можливість для суду визнавати цей доказ як допустимий.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла повне підтвердження в ході судового розгляду, і його умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковані правильно.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, вчинив злочин, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, з урахуванням непогашеної судимості за ч.3 ст.2153 КК України (в редакції 1960 року),є рецидив злочинів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з реальним відбуванням покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні підлягає вирішенню судом у порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 04.05.2018 року.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №2424 від 25.06.2018 року в сумі 170 (сто сімдесят) гривень.

Речові докази:
* чоловіча сумка, пенсійне посвідчення серії № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення «Ветеран праці», серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , дві картки КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 ; записну книжку, гаманець, брелок «Remote Control», дві зв`язки ключів, дисконтні картки, спрей сублінгвальний «Нітромінт», які передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_6 ;

* компакт-диск з відео-файлом, який знаходиться у матеріалах кримінального провадження залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя

Секретар -