В И Р О К
Іменем України

15 жовтня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000042 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.08.2015 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 25.11.2016 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 259 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, вирішив стати на злочинний шлях.

Так, 04 квітня 2015 року близько 11 години солдат ОСОБА_4 у порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1-2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, у порушення наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12 березня 2015 року №58, яким обвинуваченого призначено на посаду курсанта 1 навчальної роти 3 навчального батальйону з підготовки військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період вказаної військової частини, без дозволу командування, в умовах особливого періоду, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд до 05.04.2017, коли його було затримано працівниками Чернігівського відділення поліції.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював, однак відмовився давати будь-які показання.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками судового процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу, судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який посередньо характеризується, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий, а також сукупність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненні інкримінованого злочину та активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Водночас, вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.11.2016 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 259 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_6 необхідно призначити окарання відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох ) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.11.2016, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту виконання вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.11.2016.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту отримання копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченому та вручити прокурору.

Суддя: