Справа № 545/2776/19
Провадження № 1-в/545/620/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2019 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава клопотання засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в:

Засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що вона сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що засуджена ОСОБА_5 за час відбуття покарання не довела своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці; вважає, що до неї не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від покарання.

Від засудженої представника адміністрації установи на адресу суду надійшли заяви про розгляд клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання без їхньої участі.
З`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд проходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджена вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.06.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.10.2016 року, за ч.2 ст.307, ч.1 ст.311, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 6 років 1 дня позбавлення волі з конфіскацією майна. Вироком суду від 21.06.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; запобіжний захід тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишено без змін. Строк покарання рахується з часу затримання - 20.10.2015 року. Згідно розпорядження суду від 22.11.2016 року №01-12/218/8/2016 вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.06.2016 року набрав законної сили 27.10.2016 року. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2017 року роз`яснено, що відповідно до положень Закону України «Про попереднє ув`язнення» та КПК України попереднім ув`язненням вважається початок дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а у разі затримання особи за підозрою у вчиненні злочину з моменту затримання до набрання вироком законної сили. Таким чином, засудженій ОСОБА_4 зараховано термін попереднього ув`язнення з 20.10.2015 року по 27.10.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Кінець строку покарання: 14.10.2020 року.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням, ОСОБА_4 відбула 2/3 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з характеристикою, затвердженої в.о. начальника державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)», засуджена ОСОБА_4 характеризується позитивно, стягнень не має.

З матеріалів особової справи вбачається, що протягом строку відбуття покарання до засудженої застосовано лише 2 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КПК України та Правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці 30.06.2018 року та 19.07.2019 року. Разом з тим, ця обставина може свідчити про позитивні тенденції у поведінці засудженої, проте не дає підстави вважати, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення і до неї може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1