ЄУН № 337/4937/19
Провадження №1-кс/337/1935/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запорожжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжя клопотання слідчого СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням №0002014 від 10 листопада 2019 року відносно неповнолітнього підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, студента 1 курсу Запорізького професійного ліцею автотранспорту 2, не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
ВСТАНОВИВ:
12 листопада 2019 року слідчий ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив застосувати до підозрюваного за ч.4 ст. 187 КК України неповнолітнього ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність у справі ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно клопотання 09 листопада 2019 року в період часу з 17:55 години до 18:05 години неповнолітній ОСОБА_5 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись біля 5-го під`їзду буд. АДРЕСА_3 , напали на раніше незнайомого ОСОБА_9 : забігли вслід за ним до 5-го під`їзду вказаного будинку та, наздогнавши на площадці 2-го поверху вказаного під`їзду, завдали ОСОБА_9 удари фрагментом пластику, ногами та руками в область голови, тулуба, чим спричинили останньому закриту черепно-мозкову травму, рублену рану тім`яної ділянки голови, осколковий перелам лобно-скроневої кістки, що кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, після чого, заволоділи майном потерпілого, а саме: сумкою з міцного текстилю, в якій знаходились пенсійне посвідчення, пенсійна картка банку, викрутки, портмоне з грошовими коштами в сумі 500 гривень, мобільний телефон «Нокіа 6030».

За даним фактом розпочато досудове розслідування, яке внесене до ЄРДР 10 листопада 2019 року за №0002014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, яке згодом було перекваліфіковано на ч.4 ст. 187 КК України.

Повідомлення про підозру за ч.4 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, пред`явлено ОСОБА_5 11 листопада 2019 року.

Підозра щодо вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_5 обґрунтовується поясненнями, свідків, іншими доказами.

Клопотання оформлено відповідно до вимог ст. 184 КПК України. Копію клопотання і додатків ОСОБА_5 отримав за 2 дні до судового розгляду.

Слідчий і прокурор в судовому засіданні, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність у справі ризиків та неможливість застосування інших запобіжних заходів, просили задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 визнав свою провину та детально розповів обставини вчинення інкримінованого йому правопорушення. В задоволенні клопотання просив відмовити та застосувати до нього домашній арешт.

Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на не доведення стороною обвинувачення існування у справі ризиків та вважав, що до ОСОБА_5 достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із обмеженням залишати житло у нічний час доби.

Законний представник неповнолітнього підозрюваного, його мати ОСОБА_7 , також просила відмовити в задоволенні клопотання та застосувати домашній арешт. Зазначила, що знаходячись вдома, ОСОБА_5 буде вести себе належним чином, а злочин вчинив тому, що попав в погану компанію.

В судовому засіданні допитаний за клопотанням сторони захисту в якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що він є викладачем та класним керівником групи електро-зварювальників, де навчається ОСОБА_5 . Може охарактеризувати учня з позитивної сторони. Конфліктів з іншими учнями ОСОБА_5 не має, зауваження та прохання виконує, зайняття не пропускає. Зі сторони адміністрації закладу жодні скарги відсутні. В професії зацікавлений.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, показання свідка, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Матеріали клопотання, а саме: копії протоколів оглядів місця події від 09.11.2019 року, від 10.11.2019 року та від 11.11.2019 року, протоколу огляду предмета, під час якого ОСОБА_8 добровільно видав мобільний телефон «Nokia», що належить потерпілому ОСОБА_9 ; а також копії протоколів допиту якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та, крім того, поясненнями підозрюваного в судовому засіданні свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Щодо ризиків у справі, слід зазначити наступне.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, суду доведена не була та доданими до клопотання матеріалами не підтверджена. Так, клопотання не містить жодного підтвердження факту переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування чи суду, а також фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного за будь-яким кримінальним провадженнями. Крім того, підозрюваний визнає свою провину у вчиненому та сприяє досудовому розслідуванню. Таким чином, наявність цього ризику є лише домислом сторони обвинувачення та його існування належним чином суду не доведена. Вказана позиція також узгоджується з висновками ЄСПЛ викладеними, зокрема, у п.п.123, 124 рішення «Александр Макаров (ALEKSANDR MAKAROV) проти Російської Федерації» (Скарга №15217/07, Страсбург, 12 травня 2009 року), за змістом яких суворість можливого покарання, хоча і є суттєвим елементом ризику, але не може бути оцінена з абстрактної точки зору. Наявність ризику повинні також підтвердити інші суттєві фактори. Але жодного такого факту стороною обвинувачення надано та доведено не було. Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 , отримавши копію клопотання, добровільно з`явився до суду для його розгляду.

Однак, наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, знайшла своє підтвердження. Так, ОСОБА_5 є раніше не судимим в силу ст. 89 КК України, але в червні 2018 року притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного, хоч і менш тяжкого злочину, пов`язаного з відкритим заволодінням чужим майном, та обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового особливо тяжкого злочину. Таким чином, ризик є актуальним і його існування доведено належним чином.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, судом оцінено в сукупності: тяжкість злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, який є особливо тяжким злочином; неповнолітній вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, який проживає з батьками та молодшою сестрою; навчання підозрюваного в Запорізькому професійному ліцею автотранспорту 2, де він характеризується з позитивної сторони.
При цьому, прокурор та слідчий не довели недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, встановленого судом. Так, суд погоджується, що застосування до підозрюваного запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та застави не зможе запобігти ризику, наявному у справі. Однак, неможливість запобігання наявному у справі ризику при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурором і слідчим доведена не була. Так, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 має місце проживання та реєстрації, навчається, живе в повній родині.
Крім того, стороною обвинувачення не прийнято до уваги положення ч.2 ст. 492 КПК України, за яким затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
До підозрюваного ОСОБА_5 не застосовувався інший запобіжний захід, і недопустимої процесуальної поведінки він не допускав, що унеможливлює на цей час застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Зважаючи на викладене, відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України суд вважає, що для запобігання ризику, передбаченому п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, буде достатньо і доцільно застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт із забороною покидати житло в період з 18:00 години до 06:00 години.

Крім того, на підставі п.п.1, 4, 9 ч.5 ст. 194 КПК України вважається за необхідне покласти на ОСОБА_5 відповідні обов`язки.

Строк застосування вказаного запобіжного заходу відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України необхідно встановити 2 місяці.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 369-372 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши в період з 18:00 години до 06:00 години залишати квартиру АДРЕСА_4 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_5 на строк до 12 січня 2020 року включно обов`язок:
з`являтися до органів досудового слідства і суду за першим викликом і у призначений час;

утримуватись від спілкування з свідками у справі, до їх допиту в судовому засіданні;

носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Здійснення контролю за виконанням домашнього арешту покласти на начальника Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, якого зобов`язати негайно поставити ОСОБА_5 на облік та повідомити про це слідчого суддю.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1