У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гомель, Республіки Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, в Україні офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого, маючого 2 неповнолітніх дітей,
підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових №0002867 від 18.11.2019 року, за ознаками вчиненнязлочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч. 3 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_4
перекладача ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 18.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002867, за підозрою ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч. 3 ст. 187 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого, що ОСОБА_9 , на підґрунті особистої не приязні, з метою незаконного позбавлення волі раніше знайомого ОСОБА_10 , під приводом видалення з електронних носіїв останнього особистої інформації, підшукав осіб, які сприяли вчиненню вказаного злочину, якими виступили двоє невстановлених досудовим розслідуванням осіб та його знайомий ОСОБА_8 .

18.11.2019, приблизно о 10:00 год. ОСОБА_11 спільно та за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, у супроводі ОСОБА_12 та її охоронця, прибули до квартири АДРЕСА_3 , в якій тимчасово мешкає ОСОБА_10 , спільно з ОСОБА_13 , та подзвонили у дзвінок вхідних дверей.

Почувши дзвінок, ОСОБА_13 , встановивши, що за дверима перебуває ОСОБА_12 , яка на праві власності володіє вказаним приміщенням, відчинила двері та в той час двоє невстановлених осіб та ОСОБА_9 який у своїй руці утримував предмет зовні схожий на пістолет, увірвались до квартири, наказавши ОСОБА_13 вести себе тихо, при цьому ОСОБА_9 відкрито заволодів належним їй мобільним телефоном марки «Ipone XR» голубого кольору з сім картою НОМЕР_1 , який в той момент перебував у руках ОСОБА_13 . Вслід за вказаними особами до квартири увійшов ОСОБА_8 . Дізнавшись, що ОСОБА_10 , перебував в той момент в душовій кімнаті, ОСОБА_9 , разом із невстановленими досудовим розслідуванням двома особами, увірвались до душової кімнати та відразу почали наносити ОСОБА_10 удари в область голови металевим предметом, зовні схожим на дубинку та розпиляти в обличчя газ з балончику, а всього потерпілому ОСОБА_10 нанесли 7-10 ударів в область голови зазначеним металевим предметом.

Після чого, з метою подавлення волі до опору ОСОБА_10 , ОСОБА_9 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами повалили ОСОБА_10 на підлогу та продовжили наносити удари ногами та руками в область голови та тулубу. Всього, ОСОБА_10 нанесли приблизно 10-15 ударів.

В подальшому, встановивши що ОСОБА_10 не чинить опір, ОСОБА_9 пройшов до спальної кімнати вказаної квартири де заволодів мобільним телефоном марки «Ipone XS MAX» чорного кольору, з сім картою НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 .

У вказаний момент, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_9 наказав невстановленим досудовим розслідуванням особам утримувати ОСОБА_10 на підлозі, а сам дістав раніше заготовлену клейку стрічку та зв`язав останньому ноги та руки за спиною.

Розуміючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, агресивно настроєний настрій ОСОБА_9 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, ОСОБА_10 не зміг чинити опір останнім та був вимушений підкорюватись їх вимогам.

В подальшому, вказані вище мобільні телефони ОСОБА_9 поклав до кишені свого одягу, тим самим фактично заволодівши ними та в подальшому розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілім ОСОБА_10 та ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 68 000 гривень.

Продовжуючи свої противоправні дії, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на незаконне позбавлення волі, наказав ОСОБА_10 вдягнутись та за допомогою головного убору, прикрити наявні тілесні ушкодження останнього. Далі, ОСОБА_9 наказав двом, невстановленими досудовим розслідуванням особам, провести ОСОБА_10 , проти його волі, до автотранспортного засобу. ОСОБА_10 , реально сприймаючи погрози застосування відносно нього насилля, встановивши загрозу своєму життю та здоров`ю, виконував накази нападників.

Так, за наказом ОСОБА_9 , невстановлені досудовим розслідуванням особи, разом з ОСОБА_8 , під погрозою психічного насилля, наказали ОСОБА_10 сісти до салону автомобіля «Fiat Doblo», сірого кольору, який перебував поряд з будинком. ОСОБА_9 , сівши за кермо вказаного авто, рушив по вулицях міста. У вказаний момент у салоні автомобіля також перебували невстановлена особа, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , якого утримували проти його волі, тобто він не мав змоги вільно залишити вказаний автотранспортний засіб.

В подальшому, ОСОБА_10 , відвезли на вулицю Розумовського, 29, де висадили з авто «Fiat Doblo», та зникли у невідомому напрямку.

Відомості щодо вказаних кримінальних правопорушень внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань:

18.11.2019 року за №0002867, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України;

19.11.2019 року за №0002878, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

19.11.2019 року постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3, вказані кримінальні провадження об`єднанні у одне провадження якому присвоєно №0002867, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 3 ст. 187 КК України.

18.11.2019 року, ОСОБА_8 було затримано, та 19.11.2019 року було повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні у вчиненні злочинів, передбачених: ч. 3 ст. 187 КК України, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло;
- ч.2 ст.146 КК України, тобто незаконенн позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
У теперішній час, пред`явлена ОСОБА_8 підозра обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженню та наданими разом з клопотанням доказами, а саме: заявою ОСОБА_10 ; показами потерпілого ОСОБА_10 ; показами потерпілої ОСОБА_13 ; показами свідка ОСОБА_12 ; показами свідка ОСОБА_14 ; показами свідка ОСОБА_15 ; протоколом огляду місця події за місцем мешкання потерпілого.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, що, згідно ст. 183 ч. 2 п. 5 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, 21.11.2019 року, слідчому судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 було подано скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 в порядку ст.206 КПК України на незаконне затримання, відповідно до тексту якого, ОСОБА_4 фактично був затриманий о 15:00 годині 18.11.2019 року, а в протоколі затримання зазначено час затримання 23:00 година 18.11.2019 року, тобто через 08 годин, тобто минув тривалий час, що є незаконним з огляду на вимоги діючого КПК України.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні надав постанову старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 21.11.2019 року про уточнення анкетних даних, згідно яких правильними анкетними даними підозрюваного слід вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім цього, прокурор підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, доповнив його, вказавши, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків чи потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інші злочини. З приводу об`єднання скарги та клопотання слідчого прокурор не заперечував. Щодо вимог скарги адвоката ОСОБА_6 заперечував, вважаючи доводи адвоката необґрунтованими та безпідставними.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведені, Окрім цього адвокат повідомив, що ОСОБА_4 було затримано по вул. Ядова/ Хімічна, а підозра була вручена більш ніж через 24 години.

З приводу об`єднання скарги з клопотанням в одному провадженні не заперечували, вимоги поданої скарги підтримали в повному обсязі.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Дослідивши матеріали скарги, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 , підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, є громадянином іншої держави, а саме Республіки Білорусь, офіційно не працює, не навчається, не одружений, місця реєстрації та постійного проживання в Україні не має, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків в Україні, та дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи потерпілих у вказаному кримінальному провадженні.

Ризик вчинення нового злочину слідчий суддя до уваги не бере, оскільки слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не надано будь-яких підтверджуючих документів, які б свідчили про притягнення вказаної особи підозрюваного до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

У теперішній час, пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженню та наданими разом з клопотанням доказами, а саме: заявою ОСОБА_10 ; показами потерпілого ОСОБА_10 , відповідно до яких ОСОБА_4 бив його ногою під час розбійного нападу, під час незаконного позбавлення волі ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння, під`їхавши до школи, ОСОБА_4 дав ОСОБА_10 в руки свій телефон та наказав надіслати голосове повідомлення сину, щоб той виніс ключі. Увесь цей час особа № 2 утримувала ОСОБА_10 за речі, щоб останній не міг вибратися на ходу; показами потерпілої ОСОБА_13 , відповідно до яких, в її квартиру увірвались чоловіки, які почали їй наказувати щоб вона сіла на диван, в одного з чоловіків на ім`я ОСОБА_16 вона побачила пістолет, після чого чоловіки почали розпитувати де знаходиться ОСОБА_10 , серед чоловіків всіх запам`ятала за ім`ям та описала їх. Окрім цього в неї та ОСОБА_10 відібрали всі телефони, а саме в ОСОБА_13 відібрали телефон голубого кольору, а в ОСОБА_10 телефон в корпусі чорного кольору, з чорним чохлом, окрім цього після того, як ці чоловіки пішли потерпіла виявили, що в них вкрали 200 доларів; показами свідка ОСОБА_12 , відповідно до яких, ОСОБА_17 запросив його поїхати в квартиру де проживав ОСОБА_18 , по приїзду до квартири, ОСОБА_17 сидів за комп`ютером та видаляв все на комп`ютері, після чого бачила тільки як ОСОБА_17 ногою штовхав, але не бив, бачила тільки як двоє невідомих заходили у ванну кімнату через дзеркало шафи в коридорі; показами свідка ОСОБА_14 ; показами свідка ОСОБА_15 , відповідно до яких; протоколом огляду місця події за місцем мешкання потерпілого.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.146 КК України 19.11.2019 року, то досудове розслідування має бути закінченим до 19.01.2020 року, а тому саме в межах цього строку слідчий суддя може обрати запобіжний захід.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, проте підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, є громадянином іншої держави, а саме Республіки Білорусь, офіційно не працює, не навчається, не одружений, місця реєстрації та постійного місця проживання в Україні не має, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків в Україні, зважаючи на те, що у досудовому розслідуванні кримінального провадження проводяться першочергові слідчі дії, а також що злочин було вчинено із застосуванням насильства до потерпілого, вважаю за необхідне не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

З приводу скарги адвоката ОСОБА_6 щодо незаконного затримання підозрюваного.
Як вказує у скарзі адвокат, під час затримання ОСОБА_4 співробітниками Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області було порушено приписи ст. 209 КПК України, відповідно до якої особа вважається затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами ст. 209 КПК України.

Згідно до ч. 2 ст. 211 КПК України, затримана особа, без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Поняття «безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення» як підстава для затримання хоча законодавчо не врегульоване, проте об`єктивно передбачає невеликий проміжок часу, який минув після скоєного злочину. Звісно, поява у КПК такої норми не мала на меті встановлення будь-яких обмежень у часі уповноваженій на затримання особі, оскільки кожна подія злочину та кожний випадок є різними та унікальними за обставинами. Однак у будь-якому випадку мова йде лише про кілька годин після вчинення кримінального правопорушення, а не про місяці та роки. Водночас застосування поняття «щойно вчинила злочин» має місце тоді, коли часова й просторова ознаки перебування особи щодо події та місця вчинення кримінального правопорушення дають підстави запідозрити її в цьому, а тим більше якщо затримання проводиться потерпілим чи очевидцем події.

Очевидно, що моментом затримання є момент, коли особа, що затримує гіпотетичного правопорушника висловила вимогу, або здійснила дію щодо обмеження пересування затриманої особи. Саме така формула наведена у ст. 209 КПК України, якою встановлено: «Особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою». Цей же момент визначає місце та час затримання, які мають в подальшому бути відображені у протоколі затримання. Саме з цього моменту затримана особа має право на захисника.

З досліджених матеріалів скарги та пояснень учасників процесу, було встановлено, що ОСОБА_4 було затримано о 15:00 годині 18.11.2019 року, після чого він був обшуканий, в нього відібрані особисті речі та документи та в цей момент ОСОБА_4 перебував у кайданках, тобто факт затримання особи мав місце в цей проміжок часу.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги адвоката ОСОБА_6 про визнання незаконним затримання без ухвали слідчого судді ОСОБА_4 , а саме затримання з 15 годині 00 хвилин 18.11.2019 року до моменту офіційного затримання згідно протоколу затримання.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 208 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

На підставі ст.209 КПК України констатувати час фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_4 з 15:00 години 18.11.2019 року.

Клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити, врахувавши постанову слідчого про уточнення анкетних даних.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 2 місяці в рамках досудового розслідування, тобто до 16.01.2020 року включно.
Строк дії ухвали слідчого судді становить два місяці і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 18.11.2019 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
21.11.2019