Справа № 484/4039/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8
у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Арбузинка розглянув кримінальне провадження №0003320 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2017 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, українка, громадянка України, не заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, має вищу освіту, здійснює адвокатську діяльність у формі адвокатського бюро « ОСОБА_6 », працює директором ТОВ «Партнер-Агро», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України,
ВСТАНОВИВ:
02.05.2019 до Арбузинського районного суду Миколаївської області на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду від 25.04.2019 надійшло кримінальне провадження №0003320 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2017 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України. Того ж дня провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 вважав, що на підставі даного обвинувального акту може бути призначений судовий розгляд у відкритому судовому засіданні, обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, справа передана на розгляд Арбузинському районному суду Миколаївської області у встановленому порядку, справу належить розглядати колегіально судом у складі трьох професійних суддів, підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України відсутні. Коло осіб, які братимуть участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачена, захисник, потерпіла та її представник, інші особи - за відповідним клопотанням сторін кримінального провадження.
Представник потерпілого вважав за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження, думку прокурора підтримав в повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_6 вважала за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 вважав за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження.

Судом встановлено, що кримінальне провадження підсудне Арбузинському районному суду Миколаївської області відповідно до ч.2, 5 ст. 34 КПК України; відсутні підстави для закриття провадження, передбачені п.п. 4-8 ч.1 та ч.2 ст. 284 КПК України; обвинувальний акт відповідає вимогам, визначеним ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону; угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло; учасники кримінального провадження не заперечують проти призначення судового розгляду, а тому відповідно до ст. 314 КПК України кримінальне провадження можливо призначити до судового розгляду на підставі наданого обвинувального акту.

Судове засідання у даному кримінальному провадженні, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмежень щодо цього, передбачених ч.2 ст. 27 КПК України, немає.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є таким: прокурор, потерпіла ОСОБА_9 , представник потерпілої ОСОБА_8 , обвинувачена ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 , свідки - згідно переліку, вказаного в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Крім того учасники кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні заявили наступні клопотання.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні звернувся з клопотанням про застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу, змінивши клопотання в порядку, визначеному ч.2 ст.185 КПК України та просив, з урахуванням змін, застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на два місяці, та покласти на обвинувачену обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- утримуватися від спілкування з особами, що приймали участь у подіях, у зв`язку з якими їй повідомлено про підозру;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не залишати без дозволу суду місце проживання місто Миколаїв.

Прокурор вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а тому щодо неї може бути застосовано запобіжний захід, в тому числі такий як тримання під вартою. 18.10.2017 ухвалою слідчого судді Печерського району м.Києва відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено обов`язки: прибувати за кожною вимогою прокурора або суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання. Строк дії даної ухвали сплив 18.12.2017. Після закінчення строку дії запобіжного заходу ОСОБА_6 не виконує покладені обов`язки, зокрема, в порушення обов`язку, передбаченого ст.42 КПК України, ОСОБА_6 повідомила про неможливість з`явитися за викликом суду на засідання, що мало відбутися 19.03.2018 у зв`язку з погодними умовами, тоді як прокурор та представник потерпілого з`явилися до суду на зазначену дату, приїхавши з іншої області, що свідчить про надання обвинуваченою недостовірної інформації та умисне невиконання нею покладених обов`язків. Відтак, з метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків прокурор вказує на необхідність застосування до неї запобіжного заходу. Прокурор просив врахувати при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, особливу тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої ОСОБА_6 обвинувачується. Незастосування запобіжного заходу до обвинуваченої, на думку прокурора, не забезпечить виконання нею процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти ризикам її переховування від суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. На підтвердження існування зазначених прокурором ризиків прокурор вказує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у складі групи осіб, частина яких дотепер не встановлена, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на неї процесуальних обов`язків, зокрема, не з`являтися на виклики суду без поважних причин та переховуватись від суду. При визначенні міри запобіжного заходу прокурором враховано дані про особу обвинуваченої, наявність на утриманні неповнолітніх дітей.

Крім викладеного прокурор, змінюючи клопотання, вказав на існування ризику, зазначеного у ст. 177 КПК України, а саме ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , посилаючись на повідомлення представника потерпілого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_8 про продовження вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, з доданим відеозаписом.

Представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 клопотання прокурора підтримав в повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечувала, зазначаючи про недоведеність ризиків, зазначених в клопотанні. Обвинувачена зазначила, що добросовісно виконує процесуальні обов`язки без застосування запобіжних заходів, після закінчення строку дії ухвали Печерського районного суду м.Києва про обрання їй запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Щодо продовження вчинення інкримінованого злочину пояснила, що знаходилась на земельних ділянках, що є предметом інкримінованого їй злочину на законних підставах, разом з працівником поліції, який проводив процесуальні дії та встановлював осіб, що збирали врожай. Дії проводились в межах кримінальних проваджень, розпочатих за її заявами як директора ТОВ «Партнер-Агро» про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч.3 ст.382 КК України працівниками ТОВ «Агрофірма Корнацьких».

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечував, зважаючи на недоведеність ризиків, зазначених в клопотанні.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного. Відповідно ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд враховує, що на розгляд суду надійшов обвинувальний акт з додатками відповідно до положень ч.4 ст.291 КПК України, кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, докази у справі не досліджені. На даній стадії розгляду кримінального провадження суд позбавлений права надавати оцінку доказам, отриманим під час досудового розслідування, що можуть свідчити про обґрунтованість підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення. Відтак, щодо обґрунтованості підозри (обвинувачення) на даному етапі кримінального провадження суд виходить зі змісту обвинувального акту, затвердженого прокурором та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Слід звернути увагу на те, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, закон покладає на прокурора обов`язок доказування наявності вказаних у клопотанні слідчим ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.
Як зазначається у рішеннях Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), від 04 жовтня 2005 № 9190/03 п. 59).
Під час розгляду клопотання прокурором не надано жодних належних та достатніх даних, які б в своїй сукупності вказували на обґрунтованість зазначених у клопотанні ризиків. Зокрема, та обставина, що обвинувачена попередила про неможливість прибути в судове засідання, що мало відбутися 19.03.2018, цілком відповідає вимогам до її добросовісної поведінки, визначеним п.7 ст. 42 КПК України, не носить систематичного характеру та не може вказувати на ухилення останньої від явки до суду. Навпаки, поведінка обвинуваченої, яка після зміни адреси проживання вжила заходи щодо своєї обізнаності про дату та час підготовчого засідання в Арбузинському районному суді, та в підготовче судове засідання прибула вчасно, свідчить про відсутність у неї наміру переховуватись від суду.
Щодо ризику повторного вчинення злочину ОСОБА_6 та продовження вчинення обвинуваченою інкримінованого їй злочину, суд вважає, що надані прокурором докази на підтвердження існування даного ризику, а саме: повідомлення представника потерпілого та диск з відеозаписом, належним чином не підтверджують доводів прокурора. Так, з відеозапису вбачається присутність працівника поліції разом з ОСОБА_6 , в обов`язки якого входить припинення правопорушень в разі їх виявлення, крім того відеозапис не містить відомостей, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_6 протиправних дій, дати, часу, місця проведення відеозйомки. Повідомлення ж представника потерпілого є результатом його суб`єктивної оцінки дій обвинуваченої. При цьому прокурором не надано доказів повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, їй не висунуто жодного іншого обвинувачення.
При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу суд також оцінює в сукупності такі обставини: дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка раніше не судима, працює, має стійкі соціальні зв`язки за постійним місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей; поведінку обвинуваченої під час дії ухвали слідчого судді Печерського району м.Києва від 18.10.2017, якою відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, дотримання обвинуваченою умов вказаного запобіжного заходу та належне виконання покладених слідчим суддею обов`язків.
Згідно із ч.3 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 2 та 3 ч. 1 цієї статті.
Зважаючи на те, що стороною кримінального провадження не було доведено наявності хоча б одного з ризиків, визначених ст. 177 КПК України, посилання на саму лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу, суд зробив висновок про відмову у задоволенні клопотання прокурора та обмежується встановленням щодо обвинуваченої обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду.
Обвинувачена ОСОБА_6 звернулась з клопотанням про скасування арешту на майно:
- накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 23.10.2017 (справа №757/62312/17-к), а саме арешт на квартиру АДРЕСА_2 та належить на праві приватної власності ОСОБА_10 ;
- накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 23.10.2017 (справа №757/62308/17-к), а саме арешт на автомобіль Peugeot 308. 2013 року випуску, білого кольору, державний номер НОМЕР_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_11 .
Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 її клопотання підтримав.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи на його передчасність та неможливість на даній стадії кримінального провадження в повній мірі дослідити докази, що були підставою для накладення арешту на майно. Вважав ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно обґрунтованими.
Представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 підтримав думку прокурора.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши документи, надані в обґрунтування клопотання суд встановив наступне.
З наданих суду копій ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.10.2017 у справі 757/62312/17-к та у справі №757/62308/17-к вбачається, що арешт на зазначене в клопотанні майно накладено в межах кримінального провадження № 0000734 за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , які надійшли до суду 20.10.2017 року. Клопотання погоджені прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 . Судом розглядається інше кримінальне провадження - № 0003320, яке було виділене з кримінального провадження № 0000734 постановою зазначеного прокурора ОСОБА_5 19.10.2017, тобто ще до подання слідчим клопотання про накладення арешту на майно. За таких обставин у суду на даному етапі, коли судом не досліджені всі докази та суду не відомий зміст прийнятих на досудовому слідстві процесуальних рішень, відсутня можливість вирішити питання щодо скасування арешту майна, накладеного в іншому кримінальному провадженні.
Питання про арешт майна в даному кримінальному провадженні може бути вирішене відповідно до ч.4 ст. 174, або 368 КПК України одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, після дослідження під час судового розгляду всіх доказів, в тому числі і з питань застосованих в даному кримінальному провадженні заходів забезпечення кримінального провадження.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про витребування доказів, в якому просив зобов`язати Генеральну прокуратуру надати для приєднання та дослідження в якості письмових доказів наступних документів:
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000310, відомості про яке внесені 22.04.2014 з зазначенням рішень прийнятих у справі до 12.10.2017 включно: про продовження строків досудового розслідування, об`єднання з ним інших кримінальних проваджень, виділення кримінальних проваджень в окреме кримінальне провадження та осіб без вказівки на їх персональні дані, яким повідомлялось про підозру;
- всі постанови про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000310, об`єднання кримінальних проваджень з зазначеним кримінальним провадженням та виділення матеріалів з нього в окреме кримінальне провадження, прийняті у строк до 12.10.2017 включно;
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000734, відомості про яке внесені 04.04.2013, з зазначенням рішень прийнятих у справі до 19.10.2017 включно: про продовження строків досудового розслідування, об`єднання з ним інших кримінальних проваджень, виділення кримінальних проваджень в окреме кримінальне провадження та осіб без вказівки на їх персональні дані, яким повідомлялось про підозру;
- всі постанови про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000734, об`єднання кримінальних проваджень з зазначеним кримінальним провадженням та виділення матеріалів з нього в окреме кримінальне провадження, прийняті у строк до 19.10.2017 включно.
Клопотання обґрунтоване тим, що кримінальне провадження №0003320 було виділено з кримінального провадження №0000734, яке в свою чергу було об`єднано з матеріалами, виділеними з кримінального провадження №0000310. В реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування кримінального провадження №0000310, що обумовлено бажанням Генеральної прокуратури приховати факти незаконного розслідування зазначеної справи поза межами встановленого процесуального строку. Витребувані документи мають суттєве значення для сторони захисту з метою встановлення факту незаконного розслідування справи щодо ОСОБА_6 та недопустимості здобутих в ході такого розслідування доказів.
Обвинувачена підтримала клопотання свого захисника.
Прокурор та представник потерпілого заперечували проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000310 від 22.04.2014 року ще не завершено, адвокат ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_6 не є учасником даного кримінального провадження, а тому витребування матеріалів призведе до розголошення відомостей досудового розслідування, що є недопустимим.
Вислухавши доводи учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання суд погоджується з прокурором, оскільки згідно положень ч.1 ст.222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. ОСОБА_6 обвинувачення висунуте у межах кримінального провадження №0003320, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2017 та є предметом розгляду у даній кримінальній справі, відтак отримання та розголошення відомостей з інших кримінальних проваджень за відсутності відповідного дозволу слідчого, прокурора є порушенням положень ст.222 КПК України.
Крім того, на стадії судового розгляду кримінального провадження, згідно ст. 349 КПК України після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу. Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.
Під час судового розгляду судом буде встановлено певний порядок та обсяг дослідження доказів, відповідно до ст. 349 КПК України. Враховуючи, що письмові докази по даному кримінальному провадженні судом не були дослідженні, суд не може зробити об`єктивний висновок з приводу відсутності зазначених захисником документів в матеріалах досудового розслідування.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся зі скаргою на дії слідчого щодо залучення ОСОБА_9 в якості потерпілої та на його бездіяльність в частині неприйняття рішення про відмову у визнанні останньої потерпілою, мотивуючи відсутністю повноважень у представника потерпілої ОСОБА_9 звертатись з заявою про визнання її потерпілою та відсутністю шкоди, завданої ОСОБА_9 .
Обвинувачена скаргу захисника підтримала в повному обсязі.
Прокурор та представник потерпілого заперечували проти задоволення вказаної скарги, посилаючись на те, що при вирішенні питання про визнання потерпілою ОСОБА_9 порушень вимог КПК України допущено не було.
Суд заслухав доводи учасників підготовчого судового засідання щодо скарги та зробив наступний висновок.
Згідно ст. 55 ч. 1 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Частина 5 ст. 55 КПК України регламентує, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відтак, для вирішення питання про визнання (відмови у визнанні) особи потерпілим у кримінальному провадженні необхідно встановити чи є підстави вважати, що особі кримінальним правопорушенням завдано шкоду. Враховуючи, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення передбачене ч.5 ст.191 КК України є злочином з матеріальним складом, питання наявності (відсутності) завданої кримінальним правопорушенням шкоди згідно положень ч. 1 ст. 368 КПК України має бути вирішене судом на підставі досліджених в судовому засіданні доказів при ухваленні вироку, що виключає можливість розгляду даної скарги під час підготовчого провадження.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся зі скаргою на рішення прокурора про продовження строку досудового розслідування та просив скасувати постанови про продовження строків досудового розслідування заступників Генерального прокурора від 18.11.2016 та 14.09.2017 у кримінальному провадженні №0003320, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2017 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
Також захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся зі скаргою на рішення слідчого і прокурора та просив скасувати всі процесуальні рішення слідчого і прокурора у кримінальному провадженні №0003320, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2017 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, посилаючись на порушення підслідності у даному кримінальному провадженні та проведенні досудового розслідування неуповноваженими на це особами.
Обвинувачена скарги свого захисника підтримала.
Прокурор та представник потерпілої заперечували проти задоволення вказаних скарг, посилаючись на те, що всі процесуальні рішення у даному кримінальному провадженні приймались уповноваженими на те особами з дотриманням вимог чинного КПК України, що буде встановлено під час дослідження матеріалів кримінального провадження.
Заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання суд зробив висновок, що зазначені скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 не підлягають задоволенню, оскільки доказів звернення з відповідними клопотаннями під час досудового розслідування в порядку ст. 220 КПК України стороною захисту не надано, дія ч. 2 ст. 303 КПК України на них розповсюджуватись не може, але неправомірність дій органів досудового розслідування, в разі підтвердження, може бути підставою для визнання доказів недопустимими під час розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 89 КПК України.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся зі скаргою на рішення слідчого і прокурора, в якій просив скасувати постанову слідчого ОСОБА_12 від 10.10.2016 про оголошення розшуку ОСОБА_6 , оскільки в порушення положень ст.281 КПК України дане рішення було прийняте прокурором в той час як ОСОБА_6 не було вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення та вона, відповідно, не набула статусу підозрюваної. Також прокурору було достовірно відомо про місцезнаходження та засоби зв`язку ОСОБА_6 . Крім того захисник просив визнати незаконними дії слідчого і прокурора щодо внесення до суду клопотань про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання про дозвіл на її затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0003320, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2017.
Обвинувачена ОСОБА_6 скаргу захисника підтримала.
Прокурор та представник потерпілого проти задоволення скарги заперечували, прокурор вказував на відповідність дій та рішень слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні вимогам КПК України, що буде підтверджено в судовому засіданні під час дослідження доказів. На даному етапі вважав вирішення скарги передчасним.
Судом з`ясовано думку учасників підготовчого судового засідання та встановлено наступне.

З матеріалів скарги та доданих до неї документів вбачається, що в межах кримінального провадження №0000310, відомості про яке внесені Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2014 старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 10.10.2016 винесена постанова про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 . На підставі заявленого слідчим та погодженого прокурором клопотання слідчим суддею Печерського районного суду м.Києва 11.10.2016 ухвалено рішення про надання дозволу на затримання підозрюваної ОСОБА_6 з метою приводу до Печерського районного суду м.Києва для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Відтак, питання правомірності набуття ОСОБА_6 статусу підозрюваної у вказаному кримінальному провадженні та правомірності звернення з зазначеними клопотаннями вже було предметом судового контролю на стадії досудового розслідування. В той же час, не маючи можливості дослідити матеріали кримінального провадження, суд не може зробити обґрунтований висновок про відсутність у матеріалах кримінального провадження інших, крім тих, на які посилається обвинувачена, відомостей про отримання ОСОБА_6 повідомлення про підозру та відсутність підстав для звернення слідчого з клопотаннями про дозвіл на затримання та про обрання їй запобіжного заходу. Відтак у задоволенні вимог скарги на даному етапі суд відмовляє.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд.
Керуючись ст.ст. 314, 315 ст.ст. 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Призначити у кримінальному провадженні №0003320 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2017 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України, відкрите судове засідання на 08:00 22.07.2019 року в приміщенні Арбузинського районного суду Миколаївської області (Миколаївська область, смт .Арбузинка, вул. Шевченка, 204, зал судових засідань №1).
Провадження здійснювати колегіально судом у складі трьох професійних суддів.
Викликати для участі у судовому засіданні учасників судового провадження: прокурора, обвинувачену ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілу ОСОБА_9 , представника потерпілої ОСОБА_8 .
У задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
В порядку ч.3 ст.194 КПК України зобов`язати обвинувачену ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду.
У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про скасування арешту майна відмовити.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про витребування документів відмовити.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на дії слідчого щодо залучення ОСОБА_9 в якості потерпілої та на його бездіяльність в частині неприйняття рішення про відмову у визнанні останньої потерпілою відмовити.
У задоволенні скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на рішення прокурора про продовження строку досудового розслідування відмовити.
У задоволенні скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про скасування всіх процесуальних рішень слідчого і прокурора у кримінальному провадженні №0003320 відмовити.
У задоволенні скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про скасування постанови слідчого про оголошення розшуку та про визнання дій слідчого незаконними відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 17.07.2019 о 12 год. 45 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3