Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

15 серпня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000110 від 07 грудня 2015 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст.121 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 ,

за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 07 лютого 2019 року відносно ОСОБА_5 ,-

встановила:

Цим вироком суду, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.121 КК України на дев`ять років позбавлення волі, за ч.4 ст.296 КК України на п`ять років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді дев`яти років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 1000000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 26977 грн. 88 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 495 грн. 80 коп. щомісячно до досягнення дітьми віку чотирнадцяти років та на її користь на відшкодування шкоди, завдану дітям ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 , смертю їхнього батька ОСОБА_15 в розмірі 495 грн. 80 коп. на кожну дитину, що в сумі складає 1983 грн. 20 коп. щомісячно, до досягнення ними вісімнадцяти років.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Державного бюджету 5474 грн. 12 коп. процесуальних витрат.

Судом вирішено питання щодо речових доказів.

Застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 06 грудня 2015 року о 23 год. 10 хв., перебуваючи біля приміщення сільського клубу с.Переходичі, по вул.Центральна Рокитнівського району Рівненської області, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що грубо порушує громадський порядок, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, із застосуванням вогнепальної зброї, а саме мисливської рушниці «ИЖ-16» № НОМЕР_1 , не зареєстрованої у встановленому законом порядку, здійснив один постріл вгору, після чого здійснив постріл в сторону скупчення людей, в результаті цього влучив в ОСОБА_15 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення лівого коліна, уламковий перелом лівого стегна. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_15 помер в Рівненській обласній клінічній лікарні.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі захисник вважає, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим через неповноту судового розгляду. Доводить, що судом не належно встановлено дійсну причину смерті потерпілого та причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченого та лікарів. Припускає, що смерть потерпілого могла настати через неналежне виконання лікарями своїх професійних обов`язків.

Просить вирок щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Крім того, просить визнати заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_16 обґрунтованою.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілих адвокат ОСОБА_10 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 , посилаючись на те, що оскаржуваний вирок є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційних вимог, думку потерпілих, їх представника та прокурора, які вважають вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.286, ч.2 ст.121 КК України ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.4 ст.286 та ч.2 ст.121 КК України є вірною.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 , як на досудовому так і судовому слідстві, вину визнав частково та показав, що 06 грудня 2015 року, в нього виник конфлікт з ОСОБА_17 та ОСОБА_15 , які обвинуваченого побили та виштовхали з клубу, через що він поїхав до дому та взяв з собою мисливську рушницю для самооборони. Наміру на її застосування в нього не було. Після того, як ОСОБА_17 та ОСОБА_15 повторно почали проявляти до нього агресію та бити, він взяв рушницю і попередивши, що буде стріляти здійснивши попереджувальний постріл вгору, а другий в землю від чого випадково влучив в потерпілого ОСОБА_15 .

Винуватість ОСОБА_5 за інкримінованими статтями доводиться показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , покази свідків є послідовними й узгоджуються з іншими доказами вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №679 від 20.01.2016 року, смерть ОСОБА_15 настала від тромбемболії лівої гілки легеневої артерії та її дрібних розгалуджень, що призвело до розвитку інфаркту легень. Джерелом тромбів, наймовірніше, є тромбоз глибоких вен лівої гомілки, як ускладення травматичного процесу. Ушкодження у ОСОБА_15 були сумісні із життям, але в своєму клінічному протіканні ускладнились тромбоемболією легеневої артерії, яка в більшості випадків є непрогнозованою. Отже, між отриманим вогнепальним пораненням лівого стегна та настанням смерті потерпілого існує опосередкований причинно-наслідковий зв`язок.

Як пояснив в суді першої інстанції судово-медичний експерт ОСОБА_22 , що існує опосередкований причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченого, який здійснив постріл та смертю потерпілого ОСОБА_15 . З пояснень судово-медичного експерта слідує, що тромбемболія лівої верхньої артерії виникла внаслідок ускладнення травматичного процесу, а тому, не можливо було спрогнозувати лікування, так як це залежить від індивідуальних властивостей організму, від стану кров`яного руху речовин. Крім того, в потерпілого було друге ускладнення септичний стан.

Експерт вказав, що між розвитком тромбозу артерії і фактом смерті проходить мало часу, 5-10 хв.

Покликання захисника щодо можливого неналежного виконання професійних обов`язків лікарів травматологічного відділення КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» не заслуговують на увагу та спростовуються висновком судово-медичної експертизи №679 від 20.01.2016 року.

Також, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо безпідставної відмови в задоволенні клопотання захисника про призначення комісійної судово-медичної експертизи правильності надання медичної допомоги, оскільки висновки проведених експертиз не містять в собі суперечностей.

Таким чином, визнаючи ОСОБА_5 винним у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст.296 та ч.2 ст. 121 КК України, суд першої інстанції дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального законів, які визначають кваліфікацію дій винної особи, та які регулюють питання щодо наведення доказів на підтвердження встановлених ним обставин.

Доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 , що при розгляді кримінального правопорушення судом першої інстанції були допущені істотні порушення кримінального процесуального законодавства, а саме: незаконна відмова у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_16 , що згідно п.2 ч.1 ст.415 КПК України є підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки, заява про відвід судді зводиться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями судді ОСОБА_16 під час розгляду кримінального провадження, що відповідно до вимог КПК України не є підставою для відводу судді.

За вимогами ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність. Які порушення закону визначаються істотними зазначено в ст.412 КПК України. Як вбачається із змісту апеляційної скарги захисника, на думку колегії суддів, останнім не наведено переконливих доводів щодо порушень кримінального та кримінального процесуального законів, допущених судом, які б стали підставою для скасування чи зміни вироку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені у вироку суду, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом першої інстанції правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає вимогам ст.65 КК України, за своїм видом та розміром є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим. Підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 07 лютого 2019 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Взяти ОСОБА_5 під варту із залу суду.

Строк покарання рахувати з 15 серпня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, з дня отримання копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3