Провадження № 1-кс/643/5652/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2019 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 ,
встановив:
До Московського районного суду м. Харкова 03.09.2019 надійшла вказана скарга, в якій заявник просить зобов`язати керівника прокуратури вчинити певні дії, а саме усунути недоліки та внести зміни до ЄРДР по кримінальному провадженню № 000097 від 20.08.2019 року.
На обґрунтування скарги заявник зазначає, зокрема, що Ухвалою слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 16.08.2019 року, було зобов`язано Харківську місцеву прокуратуру №4 внести відомості за заявою ОСОБА_2 від 13.08.2019 року, вказана ухвала виконана в не повному обсязі, а саме у розділі витягу «правова кваліфікація кримінального правопорушення» зазначено лише ч.1 статті 365 КК України, а також не внесено відомості у розділ «ПІБ потерпілого, заявника», тобто дані про ОСОБА_2 ..
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за скаргою, виходячи з наступного.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
З матеріалів скарги, слідчим суддею встановлено, що
ОСОБА_2 звернувся до Генеральної прокуратури з повідомленням про злочин, в якому просив внести відповідні відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, Ухвалою слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 16.08.2019 року, було зобов`язано Харківську місцеву прокуратуру №4 внести відомості за заявою ОСОБА_2 від 13.08.2019 року.
Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Отже, ст. 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якої підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудового розслідування. За змістом вказаних норм, до ЄРДР вноситься тільки заява або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
Відповідно до п. 1 розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.2016 за № 680/28810, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Однак, частина 1 статті 303 КПК України містить вичерпний перелік предметів оскарження, які можуть бути оскарженні до слідчого судді, а саме рішень, дій чи бездіяльністі слідчого, прокурора.
При тому, наряду з можливістю оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, положеннями КПК України не передбачено зобов`язання керівника Харківської місцевої прокуратури №4 внести зміни до ЄРДР.
Таким чином, вимоги, викладені в поданій до суду скарзі не можуть бути оскаржені в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України слідчому судді.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.
Оскільки заявником заявлені вимоги що не входять до переліку, визначеного ст. 303 КПК України, суд відмовляє у відкритті провадження за даною скаргою.
Слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити право скаржника звернутися до слідчого судді зі скаргою, з вимогами передбаченими ч. 1 ст. 303 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 26, 303, 304, 372 КПК України-
постановив:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 відмовити.
Роз`яснити заявнику право звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1