Справа № 461/532/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/798/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11 жовтня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11.10.2019 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 160560 гривень та покладено обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог захисник покликається на те, що слідчий суддя прийшов до неправильного висновку про те, що ОСОБА_7 було належним чином вручено підозру, оскільки така по факту не була вручена. Крім цього, захисник вказує на те, що ні прокурор, ні слідчим не доведено того, що ОСОБА_7 оголошений в міжнародний розшук, оскільки в матеріал справи відсутні дані про те, що Генеральним секретаріатом Інтерполу чи НЦБ Інтерполу прийняло рішення про оголошення ОСОБА_7 в міжнародний розшук, та надані матеріали слідчим цього не доводять. А тому за наведених обставин захисник вказує на те, що розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 без його присутності є незаконним

З огляду на вище викладене, сторона захисту вважає рішення слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою не обґрунтованим і таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

При апеляційному розгляді прокурор заперечив апеляційну скаргу захисника та наведені в ній мотиви, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Захисник ОСОБА_6 підтримав подану апеляційну скаргу та навів аналогічні доводи викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, оскаржувану ухвалу слідчого судді, доводи апеляційної скарги прокурора, пояснення сторін обвинувачення та захисту, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Згідно матеріалів кримінального провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003611 від 22.10.2015 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
За викликами слідчого ОСОБА_7 неодноразово не являвся, і не повідомив про причини свого неприбуття. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.04.2018 року задоволено клопотання слідчого про здійснення приводу ОСОБА_7 для проведення слідчих дій.
Згідно довідки ЗРУ ДПС України, ОСОБА_7 25.04.2018 року перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Мамалиґа» та виїхав до Республіки Молдова.
27.04.2018 року ОСОБА_7 було винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
Постановою слідчого від 04.05.2018 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки місце знаходження останнього невідоме. Здійснення розшуку доручено оперативному підрозділу Личаківського ВП ГУНП у Львівській області, проте не конкретизовано, який саме розшук оголошено.
01.10.2018 року до обліків Генерального секретаріату Інтерполу було внесено клопотання про публікацію синього повідомлення щодо розшуку каналами ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зі змісту клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий посилається на наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України, та зазначає, що ОСОБА_7 заочно повідомлено про підозру. Копію даного повідомлення про підозру поштовим зв`язком скеровано за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ст. 279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або заміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язані виконати дії передбачені статтею 278 цього Кодексу.
Порядок вручення повідомлення передбачено статтею 135 КПК України, згідно якої особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Частиною 1 статті 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повідомлення є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування не дотримано.
Згідно вказаних у повідомленні про підозру від 27 квітня 2018 року анкетних даних підозрюваного ОСОБА_7 , останній зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Як доказ відправлення поштою повідомлення про підозру від 27.04.2018 року ОСОБА_7 , слідчим долучено до клопотання: копію фіскального чеку від 27.04.2018 року на якому зокрема вказано, у графі кому - прізвище ОСОБА_11 , у графі куди - зазначено 79000.
Проте, надана слідчим копія фіскального чеку не містить повних даних про адресата (прізвище, ім`я, по-батькові), повну адресу направлення поштового відправлення, дату та вміст таких поштових відправлень. З наданої слідчим копій фіскального чеку неможливо встановити, яких саме поштових відправлень вони стосуються та ідентифікувати особу, на адресу якої вони направлялись.
Згідно частин 1, 5 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.
До клопотання не долучено, та прокурором під час розгляду справи не надано суду оригінали довідок про повернення поштових відправлень, якими слідчий обґрунтовує свої доводи про повідомлення у встановленому законом порядку ОСОБА_7 про підозру.
Конвертів із зазначенням прізвища ім`я по-батькові адресата та адреси відправлення, заповнених рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, витягів із журналу реєстрації вихідної кореспонденції, копій описів поштових вкладень або фіскальних чеків про направлення на ім`я ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 повідомлення про підозру, матеріали справи не містять та прокурором у судовому засіданні не надано.
Таким чином, долучена до клопотання слідчого копія фіскального чеку не може бути належним доказом направлення повідомлення про підозру від 27.04.2018 року ОСОБА_7 засобами поштового зв`язку за встановленими органом досудового розслідуванням адресою місця реєстрації та проживання останнього.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що за вказаними вище матеріалами Державної прикордонної служби України встановлено, що ОСОБА_7 виїхав за межі України 25.04.2018 року та по сьогодення в Україну не повертався, а отже він аж ніяк не міг отримати направлену слідчим на його адресу проживання у м.Львові підозру у вчиненні злочину саме 27.04.2018 року, позаяк у цей час ОСОБА_7 вже не було на території України.
Інших доказів вручення повідомлення у встановленому законом порядку ОСОБА_7 про підозру матеріали справи не містять, та прокурором під час апеляційного розгляду не надано. Таким чином, слід констатувати, що ОСОБА_7 у встановленому порядку не набув статусу підозрюваної особи в кримінальному провадженні № 0003611 від 22.10.2015 року.
Крім того, як вбачається зі змісту клопотання слідчого та копії листа ГУ НП у Львівській області Сектору міжнародного поліцейського співробітництва, 01.10.2018 р. було унесено клопотання про публікацію синього повідомлення щодо розшуку каналами ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно ст.77 Правил Інтерполу про обробку інформації заведення «синьої картки» є лише засобом встановлення місцезнаходження особи та можливість отримання міжнародної правової допомоги щодо вручення їй підозри у вчиненні злочину та виклику до органу досудового розслідування в Україні. І таким правом орган досудового розслідування в межах цього кримінального провадження не скористався та не відповідних заходів не вживав
З урахуванням наведеного, вказане вище клопотання про публікацію синього повідомлення щодо розшуку каналами ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному конкретному випадку не є достатніми доказами оголошення особи в міжнародний розшук, оскільки матеріали клопотання не містять, та прокурором, на якого покладено обов`язок доведення факту перебування підозрюваної у міжнародному розшуку, під час апеляційного розгляду не надано доказів на підтвердження дотримання органом досудового розслідування встановленої законом процедури оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук. На підтвердження оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук долучено факсимільні повідомлення на іноземній мові.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, приходить до переконання про те, що клопотання слідчого є необґрунтованим, і таким, що не ґрунтується на вимогах КПК України, і слідчий суддя належним чином цього не дослідив та при постановленні своєї ухвали про задоволення клопотання слідчого допустив істотні вимоги кримінального процесуального закону, що потягли ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення за наслідками розгляду клопотання слідчого.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11 жовтня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: