Справа №592/4579/19
Провадження №1-в/592/229/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника ДУ «Сумська виправна колонія № 116» - ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні заяву засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Валя-Маре, Унгенського району, Республіки Молдова, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого: 31.08.2012 р. вироком Лебединського районного суду Сумської області за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Початок строку відбування покарання 17.01.2011 р.; кінець строку 05.01.2022 р.

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням та просить суд звільнити його умовно достроково від призначеного покарання за вироком Лебединського районного суду Сумської області від 31.08.2012 р. за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заяву підтримали, просили звільнити.

Представник ДУ «Сумська виправна колонія № 116» у судовому засіданні зазначив, що застосування до засудженого ОСОБА_4 пільги передбаченої ст. 81 КК України передчасним, оскільки засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення.

Прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала.

Заслухавши думки сторін, дослідивши надані матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Лебединського районного суду Сумської області від 31.08.2012 р. за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до наданої ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» інформації початок строку відбування покарання 17.01.2011 р., кінець строку відбування покарання 05.01.2022 р.; станом на 27.05.2019 р. не відбута частина покарання засудженого ОСОБА_4 становить 02 роки 07 місяців 09 днів.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» з 10.09.2011 р.

Надаючи оцінку вимогам заяви в частині доведення засудженим свого виправлення суд виходить з наступного.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Вимогами п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р. встановлено, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільне корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у установі відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду заяви.

За час перебування у ДУ «Сумська виправна колонія № 116» засуджений ОСОБА_4 вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав сім стягнень, а також має шість заохочень.

Згідно наданої ДУ «Сумська виправна колонія № 116» характеристики від 15.04.2019 р., засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання в колонії засуджений характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та розкладу денного порушує, за що має сім стягнень від керівництва установи, три з яких погашено у встановленому законом порядку. В установі був працевлаштований на даний час залучається згідно п. 5 ст. 118 КВК України, до праці ставиться добре, за що має шість заохочень, але останнім часом змінив своє ставлення до праці, розумної ініціативи не проявляє. Участь у суспільно-корисній праці та житті відділення не приймає. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності ставиться посередньо.

Встановлені судом факти свідчать про ситуативну поведінку засудженого, а тому позбавляють суд можливості дійти безумовного висновку, як передбачено ст. 81 Кримінального кодексу України, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, зокрема що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що звернення засудженого ОСОБА_4 з клопотанням про умовно дострокове звільнення його від відбування покарання призначеного вироком Лебединського районного суду Сумської області від 31.08.2012 р. є передчасним, а тому в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного вироком Лебединського районного суду Сумської області від 31.08.2012 р. відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1