Номер провадження: 11-сс/813/1758/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21.10.2019 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши в порядку ст.398 КПК України апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 16 жовтня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000164 від 22 січня 2019 року за ознаками, злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364, ч.1 ст.343, ч.4 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розcлідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_5 та накладений арешт на майно, яке було виявлено та вилучено з 06 по 07 червня 2019 року в ході проведення обшуку складських приміщень за адресою: м.Одеса, вул.Аеропортівська, 8.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_3 подала в апеляційну скаргу інтересах ОСОБА_4 , в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, а вилучене в ході проведення обшуку майно повернути ОСОБА_4 .

Дослідивши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 та додатки до неї суддя-доповідач дійшов до таких висновків.

Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine), заява № 23436/03, зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Згідно з п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Пунктом 9-2 ч.1 ст.393 КПК України, передбачено, що право на оскарження ухвали слідчого судді має фізична або юридична особа у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані до суду; третя особа у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію.

Адвокат ОСОБА_3 оскаржила ухвалу слідчого судді про арешт майна, яке було виявлено та вилучене в ході проведення обшуку складських приміщень за адресою: м.Одеса, вул.Аеропортівська, 8.

Разом з тим, до поданої апеляційної скарги адвокат ОСОБА_3 не надала жодних документів, які підтверджують те, що ОСОБА_4 є власником вказаних складських приміщень в яких був проведений обшук або те, що арештоване майно належать саме ОСОБА_4 і таким заходом забезпечення кримінального провадження як арешт майна, порушені його права та законні інтереси.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в інтересах особи, яка не має права на подачу апеляційної скарги

Слід зазначити, що ст.422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії судді-доповідача, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, які подані особою, що не має право на подачу апеляційної скарги
При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
Згідно з п.2 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

За таких обставин, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що відповідно до положень п.2 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Разом з цим, відповідно до ч.7 ст.399 КПК України суддя-доповідач роз`ясняє особі, яка подала апеляційну скаргу про те, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.
Керуючись статтями 7, 9, 393, 396, п.2) ч.3 ст.399, 419, 422, суддя-доповідач -,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 16 жовтня 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000164 від 22 січня 2019 року за ознаками, злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364, ч.1 ст.343, ч.4 ст.187 КК України повернути особі, що її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги негайно надіслатиадвокату ОСОБА_3 .

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу про те, що відповідно до ч.7 ст.399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили..

Суддя-доповідач Одеського
апеляційного суду ОСОБА_2