Справа № 442/7530/19
Провадження № 1-в/442/356/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника адміністрації - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в режимі відео конференції клопотання щодо умовно дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, до арешту не працюючого, неодруженого, раніше не судимого.

Засудженого: 13.07.2012р. Яворівським районним судом Львівської області за ст. 153 ч.3 КК України до 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.02.2016р., за ст.72 ч.5 КК України зараховано час утримання під вартою з 09.04.2012року по 31.07.2012року, -

встановив:
До Дрогобицького міськрайонного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 щодо умовно-достроково звільнення від відбування покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 13.07.2012, оскільки останній відбув більше 3/4 призначеного судом покарання, характеризується задовільно, провину визнав повністю, в скоєному розкаюється.

Вислухавши пояснення засудженого, який клопотання підтримав та просив звільнити його умовно-достроково, представника адміністрації, яка не заперечила проти задоволення клопотання з тих підстав, що засудженого ОСОБА_5 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання, думку прокурора, який клопотання не підтримав та вважає, що засудженому слід відмовити в умовно-достроковому звільненні, оскільки ОСОБА_5 не довів свого виправлення, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений довів своє виправлення і після фактичного відбуття засудженим не менше двох третіх строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Статтею 537 КПК України передбачено, зокрема, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст. 81 КК України застосовується суддею районного (міського) суду за місцем відбуття покарання засудженим за спільним поданням органу, що відає відбуванням покаранням, і спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх, а також за клопотанням засудженого, його адвоката чи захисника.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що він вчинив умисний тяжкий злочин, за який йому призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі.

На даний час невідбутими залишились 2 роки та 20 днів позбавлення волі.

Приймаючи рішення про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення або відмову в такому, суд повинен його мотивувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Як вбачається з наданої характеристики, засуджений у місцях позбавлення волі перебуває з 23.08.2012. Допустив порушення режимних вимог, за що один раз притягався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашено в установленому законом порядку. З 05 по 25.04.2019р. перебував на лікуванні в МОЛ при в ДУ «Львівська УВП (№19) дотримувався вимог режиму утримання, до дисциплінарної відповідальності не притягався, заохочення не надавались. На громадських засадах виконує обов`язки прибиральника у відділені, до роботи відноситься сумлінно. До виконання робіт по благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Підвищує свій професійний рівень, в 2017р. в навчальному центрі установи здобув спеціальність «Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування». Задіяний до реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». За сумлінне відношення до праці і зразкову поведінку вісім раз заохочувався адміністрацією установи. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом, виконує законні вимоги адміністрації. Заходи виховного характеру відвідує регулярно, робить для себе належні висновки. По характеру спокійний, врівноважений, вимогливий до себе, в колективі засуджених не конфліктний. Вину у скоєному злочині визнав.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З аналізу наведених норм закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Під час розгляду даної справи, незважаючи на наявність заохочень, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 , перебуваючи в місцях позбавлення волі, своєю поведінкою не довів свого виправлення та що така поведінка може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Крім цього, засудженим не доведено і в судовому засіданні не встановлено, що за час відбуття покарання в особистості ОСОБА_5 відбувся процес позитивних змін, який створив у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

З огляду на наведене, беручи до уваги особу ОСОБА_5 , якого засуджено за тяжкий злочин, і станом на даний час невідбутими залишилось 2 роки 20 днів, а відтак у суду відсутнє переконання про те, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.81 КК України, ст.107 КВК України, ст.537 ч.1 п.2 КПК України, суд, -

ухвалив:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо умовно-достроково звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області, а засудженим протягом семи днів з дня отримання рішення суду.

Суддя ОСОБА_1