печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:
06.05.2019 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , в рамках кримінального провадження № 0001412 від 30.05.2017 року, надійшло клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_2 про накладення арешту у виді заборони права на відчуження, розпорядження та/або користування майна, вилученого 24.04.2019 року в ході обшуку у Харківському відділенні пункту обміну валют № 56 Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнат», () за адресою: м. Харків, вул. Коцарська, 36/38, а саме: грошових коштів в сумі 32 100 гривень (тридцять дві тисячі сто); грошових коштів в сумі 1 906 доларів США (одна тисяча дев`ятсот шість); грошових коштів в сумі 20 100 рублів ( двадцять тисяч сто); мобільного телефону «Nokia» в корпусі рожевого кольору IMEI: НОМЕР_1 з облаштованою в ньому сім-картою ПрАТ «Київстар» мобільного телефону «Nokia» в корпусі білого кольору IMEI 1: НОМЕР_2 ,IMEI 2: НОМЕР_3 з облаштованою в ньому сім-картою ТОВ «лайфселл»; флеш-накопичувача.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про повернення клопотання прокуророві для усунення недоліків відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, виходячи з такого.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Крім того, відповідно до п.п. 5, 7, 9, 11 «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України та Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 року № 51/401/649/471/23/125, факт вилучення речових доказів, документів, цінностей та іншого майна (у тому числі предметів і документів, вилучених з обігу) відображається у протоколі слідчої дії. У протоколі перераховуються всі предмети, які вилучаються, та щодо кожного такого предмета повинні бути вказані точне найменування, кількість, міра, вага, серія і номер, інші відмінні індивідуалізуючі ознаки, а також місце, де відповідний об`єкт був виявлений. Усі вилучені предмети, цінності і документи пред`являються понятим та іншим учасникам слідчої дії. У необхідних випадках зазначені об`єкти упаковуються для уникнення їх пошкодження, неконтрольованого доступу до них та забезпечення зберігання слідів (мікрослідів), які є на них, з доданням бірок, посвідчених відповідними написами і підписами особи, у якої вилучено речі, понятих, слідчого, працівника органу дізнання, прокурора, працівника апарату суду, які скріплюються печаткою відповідного органу, про що зазначається в протоколі.
В порушення вищевказаних вимог, виявлені та вилучені під час обшуку грошові кошти жодним чином не ідентифіковані, у протоколі обшуку та, відповідно, у клопотанні про арешт майна відсутні будь-які відомості про їх серійні номери. Додаток до протоколу, який містив би опис вилучених коштів чи іншу їх ідентифікацію, теж відсутній в матеріалах клопотання.
Відтак, прокурором не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 171 КПК України, оскільки не зазначено перелік і види майна, що належить арештувати.
Аналізуючи викладене, слідчий суддя зазначає, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
За таких обставин, оскільки клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0001412 від 30.05.2017 року, не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, то його слід повернути прокурору для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0001412 від 30.05.2017 року - повернути прокурору для усунення недоліків та встановити строк у 72 години з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1