УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0002219 від 09.11.2019 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Біляївського району, село Дачне, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 09.11.2019, приблизно о 01 годинні 15 хвилин, у ОСОБА_5 , який перебував на кухні квартири АДРЕСА_2 під час сварки з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство останнього.

Реалізуючи злочинний умисел на умисне вбивство, ОСОБА_5 , тримаючи у правій руці кухонний ніж умисно наніс один удар ОСОБА_7 в область лівої бічної поверхні грудей, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення в область лівої бічної поверхні грудей, горизонтальної лінійної рани довжиною 3.5 см, краї якої рівні. Від спричинених ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці події.

Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник та в подальшому був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що підозрюваний скоїв особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозра необґрунтована, ризики не доведені, підозрюваний захищався, він є особою раніше не судимою, у зв`язку з чим просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.

Підозрюваний підтримав думку захисника, зазначивши, що з підозрою не згоден, даного вбивства не скоював, щодо запобіжного заходу підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

09.11.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується: протоколом огляду місця події від 09.11.2019 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.11.2019 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 09.11.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.11.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.11.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.11.2019 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 09.11.2019 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

Слідчий суддя бере до уваги те, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке призвело до смерті людини, життя та здоров`я якої визнаються найвищою соціальною цінністю. Крім того, після вчинення вказаного кримінального правопорушення, відповідно до клопотання та долучених матеріалів, ОСОБА_12 зник.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, те що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків, враховуючи суспільний резонанс, суспільно-небезпечний характер, особливу зухвалість такого кримінального правопорушення, те що підозрюваний не одружений, не працює, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи також те, що підозрюваному відомі особи потерпілої, з якою останній проживав, свідків, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику у вигляді можливого незаконного впливу на потерпілу та свідків даного кримінального провадження, схиляючи їх до надання неправдивих показань, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

На підставі викладеного, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_12 кримінального правопорушення, суворості покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, крім того, не застосування запобіжного заходу буде негативно впливати на повноту досудового розслідування, зважаючи на характер кримінального правопорушення, яке ставиться у підозру особі. Підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що кримінальне правопорушення призвело до тяжких наслідків, а саме смерті людини, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Таким чином, з урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання, а саме з 01 години 30 хвилин 09.11.2019 року та припиняє свою дію о 01 годині 30 хвилин 07.01.2020 року, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1