Провадження № 1-кп/734/201/19 Справа № 734/3404/19
В И Р О К

іменем України

24 жовтня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 21.01.2019 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надинівка Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, пенсіонера, одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 у порушення Постанови Верховної Ради України № 2471 від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», яка забороняє громадянам мати у власності боєприпаси без передбаченого законом дозволу, Положення про дозвільну систему, затвердженого Кабінетом Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 622 від 21.08.1998 року, приблизно у 1989 році, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_3 без передбаченого законом дозволу прийняв у подарунок від батька своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до довідки, виданої Надинівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спортивну гвинтівку «ТОЗ-8», № 48204, калібру 5,6 (.22LR), чим здійснив її незаконне придбання та зберігав її за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до вилучення працівниками поліції під час обшуку 14 серпня 2019 року.

14 серпня 2019 року в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме у приміщенні веранди будинку за шафою було виявлено та вилучено спортивну гвинтівку «ТОЗ-8», № 48204, калібру 5,6 (.22LR), виготовлену промисловим способом на Тульському збройному заводі у 1956 році, яка відноситься до нарізної вогнепальної зброї та придатна для проведення пострілів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та пояснив, що вказану спортивну гвинтівку перед смертю йому подарував його тесть ОСОБА_5 , приблизно у 1989 році. Він її зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з метою самозахисту. У вчиненому ОСОБА_3 щиро розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, він та інші учасники судового провадження не оспорюють докази щодо обставин справи, суд, з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні на підтвердження тих обставин, які ніким не оспорюються. Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує незначну ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рекомендовано судам при розгляді кримінальних справ, досліджуючи дані про особу підсудного з`ясовувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, а тому суд бере до уваги те, що обвинуваченому ОСОБА_3 74 роки, він одружений, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, в судовому засіданні не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

З врахуванням вище наведеного, суд приходить до переконання, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_3 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства, і оскільки на цьому не наполягають і учасники процесу, призначає йому покарання у виді позбавлення волі із встановленням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку з покладенням обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України, як достатнього для його особи з врахуванням вищезазначених обставин, встановлених в судовому засіданні.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_3 на досудовому слідстві, як, і під час судового розгляду, не обиралися. Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжних заходів до набрання вироком суду законної сили до суду не подавалися.

По справі маються процесуальні витрати в сумі 2512 грн. 16 коп. за проведення експертизи, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує виходячи з вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Згідно ж з п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

З цих приписів вбачається, що рішення про знищення предмету кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилученого з обігу, приймається у разі, якщо передача його відповідним установам або конфіскація є неможливою.

З постанови слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11 вересня 2019 року вбачається, що гвинтівка є спортивною гвинтівкою «ТОЗ-8», № НОМЕР_1 , калібру 5,6 (.22LR), виготовленою промисловим способом на Тульському збройному заводі у 1956 році, яка відноситься до нарізної вогнепальної зброї та придатна для проведення пострілів.

З огляду на викладене, суд вважає, що гвинтівка підлягає конфіскації в дохід держави відповідно до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 373, 374, 393 КПК України, суд

ухвалив:
визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати у зв`язку з проведенням експертизи, в розмірі 2512 /дві тисячі п`ятсот дванадцять/ гривень 16 копійок на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

спортивну гвинтівку «ТОЗ-8», № НОМЕР_1 , калібру 5,6 (.22LR), яка знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів у Козелецькому ВП Ніжинському ВП ГУНП України в Чернігівській області конфіскувати в дохід держави.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1