25.06.2019 363/1810/19
ВИРОК
Іменем України
25 червня 2019 року Вишгородським районним судом Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000938 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ліда, Гродненської області Республіки Білорусь, громадянина Білорусії, не працюючого офіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:
До Вишгородського районного суду надійшов обвинувальний акт, згідно змісту якого, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), а саме у тому, що 09.04.2019 року о 20-00год. ОСОБА_5 перебував у будинку ОСОБА_4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в цей час помітив, що на тумбі біля ліжка в кімнаті зазначеного будинку знаходиться гаманець, який належить ОСОБА_4 та у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна, а саме зазначеного гаманця а його вмісту та обернення його на власну користь.

Реалізуючи свій злочиний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться не поміченим, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу таємно викрав гаманець чорного кольору з надписом «Emporio Valentini», який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, а також його зміст, а саме грошові кошти у сумі 700грн., банківські картки КБ «Приватбанк», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, після чого з місця вчинення злочину зник. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 700,00 грн.

Органом досудового слідства дії які вчинив ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

24.04.2019 року, у відповідності до вимог статті 471 КПК України, між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , укладено угоду про примирення.

За умовами угоди про примирення, укладеної між потерпілим, та підозрюваним, ОСОБА_5 , зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 185 КК України. Крім того, сторонами узгодили, що до 15.05.2019 року ОСОБА_5 повністю відшкодує потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 700грн.

Відповідно до змісту угоди потерпілий та обвинувачений домовились про міру покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та закону. Крім того, потерпілий вказав, що ОСОБА_5 , ще до 15.05.2019 року відшкодував йому матеріальну шкоду у розмірі 700грн.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені статтею 473 КПК України.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

З урахуванням викладеного вище, думки прокурора який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, також думки учасників судового засідання, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

засудив:
Затвердити угоду від 24.04.2019 року у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 11.04.2019 року, про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене по цій статті покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1