Справа № 191/5122/18
Провадження № 1-кп/191/422/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайоний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002074 від 20.12.2018 року, відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-28.10.1996 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ст.42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з застосуванням ст. 46-1 КК України відкласти виконання вироку на 2 роки, штраф - 6 грн.;
-12.12.1997 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; на підставі ст.43 КК України частково приєднано невідбутий строк по вироку суду від 28.10.1996 року, до відбування 3 роки 6 місяців позбавлення волі; звільнений 23.07.1999 року з П`ятихатської ВК №122 по постанові П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22.07.1999 року на підставі ст. 52 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 7 місяців 17 діб;

-11.04.2002 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк по вироку суду від 12.12.1997 року, до відбування 4 роки позбавлення волі; звільнений 24.10.2005 року з Солонянської ВК №21 по постанові Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2005 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 4 місяці 24 доби;

-08.06.2010 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч. 3 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

-22.09.2011 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 рік 1 місяць позбавлення волі по вироку Синельниківського міськрайонного суду від 08.06.2010 року; до відбування 4 роки 1 місяць позбавлення волі; звільнений 29.05.2014 року з Дніпровського ВЦ №133 по постанові Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2014 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 2 місяці 23 доби;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 198 КК України,

за участю в судовому розгляді: прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -
В С Т А Н О В И В :

23.11.2018 року приблизно о 12 годині 05 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні класної кімнати №301 Синельниківського професійного ліцею, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Центральна, буд. 185, здійснив крадіжку мобільного телефону «Samsung Galaxy J2 Prime», вартість якого згідно висновку експерта №3457/18 від 17.12.2018 року становить 2896 гривень 55 копійок, який належав ОСОБА_6 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України.
Про викрадення майна неповнолітній ОСОБА_5 , 23.11.2018 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_3 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , повідомив ОСОБА_3 про вищевказану крадіжку.
Після чого, неповнолітній ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_3 продати викрадене ним майно. В свою чергу, ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що вищевказане майно здобуте неповнолітнім ОСОБА_5 злочинним шляхом, діючи умисно, з корисливих мотивів, заздалегідь не обіцяно, погодився на дану пропозицію.
Реалізуючи свій умисел, направлений на заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, достовірно знаючи про те, що майно одержане в результаті вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в цей же день, приблизно о 13 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 домовився про зустріч з метою збуту раніше викраденого неповнолітнім ОСОБА_5 майна (мобільного телефону). Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_5 прибули до буд. АДРЕСА_4 , де ОСОБА_3 усвідомлюючи, що майно, завідомо одержане злочинним шляхом, умисно збув мобільний телефон «Samsung Galaxy J2 Prime» ОСОБА_7 за грошову винагороду у розмірі 1000 грн., з яких 200 грн. залишив собі.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 198 КК України , тобто заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.198 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, обставини так як зазначено в обвинувальному акті. Просив суд суворо не карати і призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки сторонами кримінального провадження не оспорювались фактичні обставини справи, а судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, тому вислухавши думку сторін кримінального провадження, та роз`яснивши обвинуваченому положення ст.349 КПК України, в порядку частини 3 статті 349 КПК України, дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст. 198 КК України, а саме заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України - є визнання винуватості, щире каяття.

Обставина, відповідно до ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 рецидив злочинів.

Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені у вставленому законом порядку, визнав свою провину, щиро розкаявся , матеріальний збиток злочином не спричинено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті 198 КК України.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Витрати на проведення судових експертиз у справі відсутні.
Матеріальний збиток злочином не спричинено.

Речові докази у справі- відсутні.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим за ст. 198 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 ( двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 ( два) роки.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 - не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1