Справа № 465/692/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/193/19 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 15.02.2019 р. щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_9 ,
захисника адвоката ОСОБА_10 ,
встановила:
Вироком Франківського районного суду м. Львова від 15.02.2019р. ОСОБА_7 визнано винуватою та засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 гривень.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_7 звільнено від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 296 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 9612 грн. матеріальної та 5 000 грн. моральної шкоди, а всього 14 612 грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 2165 грн. матеріальної та 5 000 грн. моральної шкоди, а всього 7 165 грн.
Вирішено питання про речові докази.
За вироком суду, ОСОБА_7 , 17.11.2016р. у період часу з 21:30 год. по 22:00 год., знаходячись у приміщенні гриль бару, що по вул. Науковій,. 112 у м. Львові, маючи умисел спрямований на вчинення хуліганських дій й грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи елементарні прийняті у суспільстві правила моральності та доброчинності, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських спонукань обома руками, штовхнувши бармена даного закладу ОСОБА_12 , направилася за барну стійку, де обома руками скинула з полиць скляні пляшки з алкогольними напоями та посуд, які розбилися об підлогу. Після цього, не звертаючи уваги на зауваження бармена, схопила правою рукою скляну пляшку, якою нанесла удар ОСОБА_12 в обличчя. Продовжуючи свій злочинний умисел, із-за барної стійки направилася у зал, де зі столів скинула на підлогу все, що там знаходилося.
Незважаючи на зауваження та вимоги потерпілої ОСОБА_12 припинити свої хуліганські дії, ОСОБА_13 їх вперто не припиняла, у результаті чого очевидність таких хуліганських дій побачили також й інші відвідувачі вказаного закладу, після чого потерпіла ОСОБА_12 викликала за допомогою тривожної кнопки працівників охорони закладу.
У результаті хуліганських дій, вчинених ОСОБА_7 , які тривали у період часу з 21:30 год. по 22:00 год., було зірвано нормальну роботу гриль бару, що за адресою: АДРЕСА_2 , та тимчасово припинено його діяльність.
У результаті вказаних дій у ОСОБА_12 згідно із висновком експерта №488/16 від 18.11.2016р., виявлено: дві рани та синець на обличчі, котрі заподіяні загостреним предметами, можливо осколками скляної пляшки. Окрім цього, за даними медичних документів, у ОСОБА_12 , був струс головного мозку. Усі ушкодження могли заподіяні 17.11.2016р. та відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Не погоджуючись із даним вироком суду, заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_14 подали на нього свої апеляційні скарги. Від апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_14 у встановленому законом порядку відмовився і дана відмова прийнята судом.
В апеляційні скарзі заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 не оспорюючи доведеність вини обвинуваченої, просить даний вирок суду у частині звільнення ОСОБА_7 від покарання на підставі п.1 ч. 1 ст. 49 КК України скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 гривень. Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання на застосування положень п.1 ч.1 ст. 49 КК України.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що вирок суду є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що у суду першої інстанції не було законних підстав для застосування положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, оскільки на день ухвалення оскаржуваного вироку строки притягнення ОСОБА_7 не минули.
Наголошує, що відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до набрання вироком законної сили минуло: 2 роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбаченого покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 3 роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, вчинене ОСОБА_7 17.11.2016р., відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за яке передбачене покарання у виді обмеження волі, а отже строки давності, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України закінчуються через три роки з дня вчинення злочину, тобто 17.11.2019р.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 та просила таку задоволити, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника, які заперечили проти поданої апеляційної скарги та просили залишити без змін оскаржуваний вирок суду, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, правильність кваліфікації її дій, а також вид та розмір призначеного їй покарання в апеляційному порядку учасниками судового провадження не оскаржується.
Разом з тим, колегія суддів визнає обґрунтованими апеляційні доводи прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, яке полягало у безпідставному застосуванні положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України та звільненні обвинуваченої ОСОБА_7 від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 296 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Як передбачено ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Частиною 5 ст. 74 КК України встановлено, що особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження волі.
Разом з тим, суд першої інстанції звільнив ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі п. 1 ч.1 ст. 49 КК України, що можливо було б при засудженні особи за вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Згідно оскаржуваного вироку суду, судом першої інстанції встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, вчинено ОСОБА_7 17.11.2016р., а отже строки давності, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за даним злочином закінчуються через три роки з дня вчинення злочину, тобто 17.11.2019р.
За таких обставин, на час постановлення оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 - 15.02.2019р., у суду першої інстанції не було підстав для застосування до обвинуваченої положень ст. 49 КК України. Відсутні такі підстави і на час розгляду справи судом апеляційної інстанції.
У відповідності до ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Згідно п.3 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою та вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 слід скасувати у частині звільнення її від покарання та ухвалити новий вирок.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 , 17.11.2016р. у період часу з 21:30 год. по 22:00 год., знаходячись у приміщенні гриль бару, що по вул. Науковій, 112 у м. Львові, маючи умисел спрямований на вчинення хуліганських дій й грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи елементарні прийняті у суспільстві правила моральності та доброчинності, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських спонукань обома руками, штовхнувши бармена даного закладу ОСОБА_12 , направилася за барну стійку, де обома руками скинула з полиць скляні пляшки з алкогольними напоями та посуд, які розбилися об підлогу. Після цього, не звертаючи уваги на зауваження бармена, схопила правою рукою скляну пляшку, якою нанесла удар ОСОБА_12 в обличчя. Продовжуючи свій злочинний умисел, із за барної стійки направилася у зал, де зі столів скинула на підлогу все, що там знаходилося.
Незважаючи на зауваження та вимоги потерпілої ОСОБА_12 , припинити свої хуліганські дії, ОСОБА_7 їх вперто не припиняла, у результаті чого очевидність таких хуліганських дій побачили також й інші відвідувачі вказаного закладу, Після чого потерпіла ОСОБА_12 викликала за допомогою тривожної кнопки працівників охорони закладу.
У результаті хуліганських дій вчинених ОСОБА_7 , які тривали у період часу з 21:30 год. по 22:00 год., було зірвано нормальну роботу гриль бару за адресою: АДРЕСА_2 , та тимчасово припинено його діяльність.
У результаті вказаних дій у ОСОБА_12 згідно із висновком експерта №488/16 від 18.11.2016р., виявлено наступні тілесні ушкодження: дві рани та синець на обличчі, котрі заподіяні загостреним предметами, можливо осколками скляної пляшки, струс головного мозку, та відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
При призначенні ОСОБА_7 покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, дані про особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, має постійне місце проживання та реєстрації, не перебуває на обліках лікарів нарколога та психіатра, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, та вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у межах санкції інкримінованого їй злочину, а саме у виді штрафу, що на переконання колегії суддів буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. У решті вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільних позовів та долі речових доказів слід залишити без змін.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів
ухвалила:

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.
Вирок Франківського районного суду м. Львова від 15.02.2019р. щодо ОСОБА_7 у частині призначення покарання ОСОБА_7 скасувати.
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 700 (сімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11900 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот гривень).
У решті вирок суду залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4