Номер провадження: 11-кп/813/747/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу Київського райсуду м. Одеси від 23.01.2019 р. про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні №0002328 від 17.08.2018 року відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 02.10.2017 р. Київським райсудом м. Одеси за ч. 1 ст. 289 КК України, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002328 від 17.08.2018 року відносно ОСОБА_7 повернутий прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України, зокрема, у зв`язку із тим, що в обвинувальному акті міститься посилання на прізвище конкретної особи, яка в зазначеному кримінальному провадженні не є обвинуваченим, що є порушенням, на думку суду, принципу презумпції невинуватості.

Зазначені обставини, на переконання суду першої інстанції, перешкоджають призначенню судового розгляду вказаного обвинувального акту.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з огляду на те, що судом було залишено поза увагою, що обвинувальний акт містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 291 КПК України, а посилання в обвинувальному акті на інших конкретних осіб не може розцінюватись як порушення принципу презумпції невинуватості, оскільки слідчий та прокурор при складанні обвинувального акту формулюють власне твердження, яке вважають доведеним.

Посилаючись на наведені доводи, прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.

19.03.2019 року від прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на адресу Одеського апеляційного суду надійшло клопотання про відмову від поданої ним раніше апеляційної скарги, однак в подальшому прокурор подав заяву, в якій просив його вищезазначене клопотання про відмову від апеляційної скарги не розглядати.
Інші учасники процесу в судове засідання апеляційного суду не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, про причини неприбуття не повідомили, у зв`язку із чим колегія суддів, відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України, з`ясувавши думку прокурора, вважає за можливим розгляд апеляційної скарги проводити за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Пункт 13 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачає, що обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Положення ч. 2 ст. 291 КПК України встановлюють, що обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Приписи ч. 1 ст. 337 КПК України передбачають, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Із аналізу змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002328 від 17.08.2018 року відносно ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (а.с. 4-7) вбачається, що, відповідно до формулювання обвинувачення, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні зазначеного злочину за попередньою змовою з малолітнім ОСОБА_8 . При цьому, зазначено, що матеріали відносно ОСОБА_8 виділені в окреме кримінальне провадження №0003397 (а.с. 5).

Між тим, не дивлячись на посилання в формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України на малолітнього ОСОБА_8 як співучасника вчинення злочину та зазначення, що відносно нього матеріали виділені в окреме провадження, відповідно до наданих органом обвинувачення даних, ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження №0002328 від 17.08.2018 року обвинувачення висунуте не було.

Положення ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України встановлюють принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
На переконання колегії суддів зазначення в формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України малолітнього ОСОБА_8 як співучасника злочину призведе до судового розгляду обвинувачення, яке не було належним чином висунуте особі, зокрема, ОСОБА_8 , який в зазначеному кримінальному провадженні №0002328 від 17.08.2018 року не є обвинуваченим та матеріали відносно якого виділені в окреме провадження.
Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду про те, що зазначення в обвинувальному акті за обвинуваченням конкретної особи прізвища, імені та по-батькові іншої особи, яка в конкретному кримінальному провадженні не є обвинуваченою свідчить про порушення з боку органу обвинувачення принципу презумпції невинуватості, суперечить вимогам КПК України та перешкоджатиме проведенню судового розгляду кримінального провадження у чіткій відповідності до положень вищенаведеної ч. 1 ст. 337 КПК України, та як наслідок, унеможливить ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Отже, з огляду на вищенаведені обставини, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив факт невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та, на виконання положень ст. 314 КПК України, обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків, а доводи прокурора в апеляційній скарзі є безпідставними, у зв`язку із чим колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23.01.2019 р. про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні №0002328 від 17.08.2018 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з підстав невідповідності вимогам КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4