Придніпровський районний суд м.Черкаси
У Х В А Л А

27 грудня 2018 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, яка звернулася із скаргою ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Черкаської області,-

встановив:

ОСОБА_4 звернувся суд із скаргою на бездіяльність прокуратури Черкаської області.

Скаргу обґрунтовує тим, що 30 листопада 2018 року він звернувся до прокурора Черкаської області ОСОБА_5 з клопотанням щодо вирішення питання підслідності та передачу до Державного бюро розслідувань для подальшого досудового розслідування кримінального провадження № 0000161 від 10 серпня 2017 року відкритого уповноваженими особами прокуратури Черкаської області згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч. 2 ст. 382 КК України за його повідомленням про кримінальне правопорушення вчинене старшим слідчим СВ Черкаського відділу поліції ОСОБА_6 , яка розслідуючи кримінальне провадження № 000215 від 20 червня 2016 року вдалась до його фальсифікації, що призвели до жахливих для нього наслідків.

11 грудня 2018 року на своє клопотання до прокурора Черкаської області ОСОБА_5 отримав відповідь від 7 грудня 2018 року за підписом заступника начальника відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 в якій вона посилаючись на Прикінцеві та Перехідні положення КПК України, незаконно взяла на себе не делеговані її повноваження та відмовила в передачі зазначеного кримінального провадження до ДБР.
На підставі наведеного просить суд визнати бездіяльність службових осіб прокуратури Черкаської області в компетенції яких є визначення підслідності вище вказаного кримінального провадження; зобов`язати уповноважених службових осіб прокуратури Черкаської області вжити передбачених чинним законодавством заходів щодо передачі кримінального провадження № 0000161 для подальшого досудового розслідування до Державного бюро розслідувань.
В судовому засіданні ОСОБА_4 надав суду заяву, в якій скаргу підтримав, просив задовольнити її повністю.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2018 року ОСОБА_4 звернувся до прокурора Черкаської області з клопотанням, в якому просив вирішити питання про передачу до ДБР кримінальних проваджень, серед яких № 0000161 від 10 серпня 2017.

7 грудня 2018 року заступник начальника відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 роз`яснено ОСОБА_9 про те, що відповідно до Прикінцевих положень КПК України слідчі органів прокуратури мали право розпочинати та розслідувати підслідні Державному бюро розслідувань кримінальні правопорушення до 20 листопада 2017 року.

Відповідно до Перехідних положень КПК України, розслідування злочинів, розпочатих слідчими органів прокуратури та підслідних Державному бюро розслідувань, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури до закінчення досудового розслідування, але не довше ніж до 20 листопада 2019 року.

Таким чином, провадження, які розпочаті слідчими органів прокуратури розслідуються ними або до прийняття остаточного рішення або до 20 листопада 2019 року.

Також оскільки Державне бюро розслідувань перебувало на стадії формування і розпочало свою роботу з лише 27 листопада 2018 року, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, ефективного розслідування та дотримання розумних строків, проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях зазначеної категорії на підставі ч. 5 ст. 36 КПК України доручено слідчим органів безпеки та Національної поліції.

Чинним законодавством не передбачено необхідність передачі зазначених кримінальних проваджень до Державного бюро розслідувань.

Надаючи оцінку доводам скаржника варто враховувати, що правила визначення підслідності досудового розслідування кримінальних правопорушень передбачені ст.216 КПК України. Необхідність суворого дотримання зазначених правил обумовлена дією принципу законності в кримінальному провадженні, який передбачає обов`язок будь-яких службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Порушення таких правил може мати наслідком визнання зібраних під час досудового розслідування доказів недопустимими (ст.86 КПК України).

Системний аналіз змісту ст.ст.36, 216, 218 КПК України свідчить, що під час досудового розслідування підслідність визначається постановою прокурора, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням. Забезпечення контролю з правомірності дій прокурора та органу досудового розслідування, щодо дотримання належної процедури досудового розслідування, зокрема і дотримання правил підслідності, гарантується передбаченою законом процедурою кримінального провадження, яка передбачає перевірку таких обставин та надання їм оцінки судом під час розгляду кримінального провадження.

Аналіз змісту КПК України свідчить, що його норми не передбачають компетенції суду (слідчого судді) втручатися в порядок визначення органу досудового розслідування, оскільки це є виключним повноваженням сторони обвинувачення. Зазначений висновок обумовлюється і порядком розгляду спорів про підслідність, який визначений ч.5 ст.218 КПК України.

Отже питання визначення органу досудового розслідування є компетенцією прокурора, який бере участь у кримінальному провадженні. Враховуючи зазначене, слідчий суддя не втручаючись у зміст такої компетенції при розгляді скарги перевіряє лише дотримання відповідною службовою особою процедури прийняття такого рішення та наявності у такої особи правомочності його прийняття.

Таким прокурором є відповідні посадові особи прокуратури, які визначаються згідно положень ст.37 КПК України. При цьому за змістом даної норми закону в кримінальному провадженні може брати участь група прокурорів, але кожен з яких згідно ст.ст.36, 37 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Разом з тим, відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмові в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Так, відповідно до п.1ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Таким чином, необхідно враховувати, що якщо особа звернулась із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, однак воно залишилось без реагування або без належного реагування (наприклад, не було розглянуте або було розглянуте в частині) слідчого, то в такому випадку правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК. Однак, якщо клопотання розглянуто, а в його задоволенні було відмовлено, то така відмова є предметом оскарження винятково відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК. (розділ 1.3 Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»)

Отже, отримавши клопотання потерпілого про виконання процесуальних дій, слідчому необхідно було розглянути вказане клопотання в строк не більше трьох днів з моменту його надходження та повідомити про його розгляд зацікавлену сторону.

Прокурором в судовому засіданні не надано доказів, які б свідчили про те, що після отримання 30 листопада 2018 року клопотання ОСОБА_4 були вчиненні дії, які б вказували на те, що вказане клопотання було задоволено. Не надано прокурором й доказів того, що в задоволенні клопотання було відмовлено, що повинно бути підтверджено відповідною постановою.

У зв`язку з викладеним слідчий суддя приходить до висновку зобов`язати прокурора прокуратури Черкаської області, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000161 від 10 серпня 2017 року розглянути клопотання ОСОБА_4 від 30 листопада 2018 року відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив :

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора прокуратури Черкаської області, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000161 від 10 серпня 2017 року розглянути клопотання ОСОБА_4 від 30 листопада 2018 року відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали слідчого судді проголошено 2 січня 2019 року о 9 год. 20 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1