ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/3788/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/405/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 червня 2016 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Куп`янськ Харківської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засуджено за ч.3 ст.185КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно ст.ст. 71ч.1, 72 КК України, частковоприєднано невідбуту частину покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2014 року остаточно до відбуття 3 роки 3 дні позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувано в строк покарання часперебування під вартою з 08червня 2016 року по 11 липня 2016 року.

Початок строку 08червня 2016 року. Кінець строку 07 травня 2019 року.

Начальник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» та голова спостережної комісії при Харківській державній адміністрації Харківської областізвернулися до Харківського районного суду Харківської області з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08.06.2016 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні поданняпро умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.

Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що на даний час засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення, а також матеріали особової справи і дані про особу засудженого не дають суду достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання і суд відмовляє в задоволенні подання..

Не погодившись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року тазастосувати до нього положення ст. 81 КК України.

В обґрунтування своєї ОСОБА_8 посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні поданняпро умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки він заохочувався адміністрацією установи два рази, стягнень не має, працевлаштований до промислової зони установи, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Заслухавши доповідь судді; доводи засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та особової справи засудженого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі

В той же час, відповідно до ч. 2ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.

За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти я комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.

З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних вбачається наступне:

- з 09червня 2016 року по 29 серпня 2016 року ОСОБА_7 перебував у Харківській установі виконання покарань (№27), порушення режиму не допускав, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався;

- з 30серпня 2016 року відбуває покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)».

ОСОБА_9 працевлаштований в виправній колонії до промислової зони установи до цеху №1, а саме до дільниці по переробці вторинної сировини. Поставлені завдання виконує своєчасно та якісно.

За час відбування покарання у виправній колонії характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок установи. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

До виконання робіт з благоустрою установи засуджений ставиться з розумною ініціативою, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відвідує виховні заходи, які проводяться в установі, проявляє ініціативу.

Підтримує соціально-корисні зв`язки з співмешканкою шляхом листування, телефонних розмов та побачень, отримує від неї посилки і бандеролі.

10 січня 2018 року та 27 квітня 2018 року засудженому оголошені подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та ПВР установи, а також дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

За характером засуджений спокійний, доброзичливий, товариський, цілеспрямований. Під час індивідуальних бесід розсудливий, відвертий. Має адекватну самооцінку. Здатний раціонально мислити. Зовнішній вигляд охайний.

Вину в скоєному злочині визнав повністю, розкаюється в скоєному злочині. Згідно вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 червня 2016 року, мав судові витрати на суму 306грн. 90 коп., які станом на 18 травня 2018 року відшкодовано в повному обсязі.

Колегія суддів бере до уваги те, що засуджений ОСОБА_7 порушення вимог режиму відбування не допускає, свідомо дотримується правил поведінки та розпорядку дня установи, працевлаштований, до дисциплінарної відповідальності не притягався, мав декілька заохочень, за весь час відбування покарання характеризується виключно з позитивної сторони.

Отже, аналізуючи в сукупності дані про поведінку ОСОБА_7 за весь час відбування ним покарання, а також враховуючи те, що станом на 31 січня 2019 року невідбута частина строку покарання, призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 червня 2016 року, становить 3 місяці 6 днів, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції стосовно того, що засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення.

Враховуючи зазначене колегія суддів вважає , що суд першої інстнції не дотримався вимог ст. 81 КК України при ухваленні рішення .

Відповідно до ст. 409 , 413 неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність , що виявилось в незастосуванні судом закону , який підлягає застосуванню,тягне за собою скасування або зміну судового рішення.

За таких обставин, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 407 КПК України , ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 червня 2016 року року на невідбутий строк покарання 3 місяці6 днів.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року про відмову в задоволенні поданняпро умовно-дострокове звільненняСоляника ОСОБА_10 від відбування покарання скасувати.

Подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» та спостережної комісії при Харківській державній адміністрації Харківської областізадовольнити.

На підставі ст.81 КК України, звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 8 червня 2016 року, умовно-достроково на невідбуту частину строку покарання, яка складає 3 місяці 6 днів.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженнюу касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді