ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4006/19
провадження № 1-кс/753/1574/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" лютого 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: слідчого Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції України в місті Києві ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції України в місті Києві ОСОБА_3 погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001290 від 20.02.2019 за ч. 1 ст. 290 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції України в місті Києві ОСОБА_3 за погоджненням з прокурором Київської місцевої прокуратури №2 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001290, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2019, за ознаками злочину, передбаченого, ч. 1 ст. 290 КК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності цих осіб.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві надійшло повідомлення від полку поліції особливого призначення №1 ГУ НП у м. Києві про те, що 20.02.2019 приблизно о 19.00 за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 33 на паркувальному майданчику ТЦ «Аркадія» зупинено автомобіль марки «Шкода» «Октавія» з ознаками підроблення ідентифікаційних номерів кузову.

При візуальному огляді автомобіля, виявлено спеціально облаштований пристрій кріплення державних номерних знаків, який облаштований під зміну державного номерного знаку, тобто, виявлено д.н.з. « НОМЕР_1 », при перегортанні якого встановлений інший номерний знак « НОМЕР_2 ».

Крім того, в передній часті авто, під лобовим склом, встановлений ідентифікаційний номер авто НОМЕР_3 .

Працівниками ППОП №1 при звірки державних номерних знаків із ідентифікаційними номерами кузову вказаного транспортного засобу, встановлено, що співпадіння в інформаційній базі МВС України не має, та крім того д.н.з. НОМЕР_2 не зареєстроаний за жодним транспортним засобом.

20.02.2019 слідчим СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 проведено огляд вказаного автомобіля, та прийнято рішення про вилучення вказаного транспортного засобу з метою огляду останнього в присутності експертів на виявлення ознак підробки ідентифікаційних номерів кузову автомобіля.

Вказаний транспортний засіб того ж дня, поміщений на паркувальний майданчик Дарницького УП ГУ НП у м. Києві (м. Київ. вул. О. Кощица, 3-а).

Як вбачається із копії постанови слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві від 21.02.2019 р. даний транспортний засіб визнано речовим доказом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що даний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, міг зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також для збереження речових доказів дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції України в місті Києві ОСОБА_3 погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001290 від 20.02.2019 за ч. 1 ст. 290 КК України задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб - марки «Шкода» «Октавія» сірого кольору д.н.з. « НОМЕР_1 » та « НОМЕР_4 », який був вилучений 20.02.2019 р. за адресою: м. Київ. вул. Дніпровська Набережна, 33 в рамках кримінального провадження за №0001290, із забороною використання будь-яким фізичним особам, підприємствам, установам, організаціям.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, але оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1