Дата документу 27.12.2018 Справа № 328/3119/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 328/3119/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/249/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 18 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Токмак, одруженого, маючого середню спеціальну освіту, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України;

обрано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово строком на два місяці, з 18.11.2018 року по 16.01.2019 року, а також покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України,

встановила:

Згідно зі змістом судового рішення, до суду надійшло клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначено, що у слідчому відділі Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001181 від 15.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів.

09.11.2018 року ОСОБА_7 в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001153 від 05.11.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та не зважаючи на це ОСОБА_7 знов вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.

16.11.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру, щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, на думку органу досудового розслідування, слід обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування прийнятої ухвали слідчий суддя, зазначив, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення та наявність ризиків, але не доведено, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою для запобігання цим ризикам, тому слідчий суддя дійшов висновку, що з метою забезпечення дієвості застосування запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню, до ОСОБА_7 доцільно застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт цілодобово, який забезпечить дотримання ним процесуальних обов`язків під час досудового слідства, зможе запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на незаконність судового рішення, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Прокурор вважає, що при винесенні оскаржуваної ухвали слідчим суддею не враховано доводи прокурора про те, що неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою обґрунтовується не тільки тяжкістю злочину, а й його суспільною небезпечністю, що полягає у скоєнні грабежу, вчиненого повторно. Крім того, слідчим суддею не враховано особу підозрюваного, який ніде не працює, мешкає за рахунок літніх батьків, вживає наркотичні засоби, з дитиною спілкується обмежено, оскільки підозрюваний хворий на СНІД та гепатит.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 18.11.2018 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За вимогами ст.110, ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів оскаржувана ухвала слідчого судді в повій мірі відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя погодився із обґрунтованістю підозри та з існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, про які зазначено у клопотанні.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, даних про його особу, міцність соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, обставини досудового розслідування, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою (про який клопотав слідчий), у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що може забезпечити дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя прийшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини, адже вона оцінила всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.
З такими висновками слідчого судді погоджується колегія суддів і вважає, що на час звернення до слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не довів обставини, які безперечно виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.
Доводи прокурора наведені в апеляційній скарзі, на предмет доказів щодо обґрунтованості підозри і наявність усіх заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України, досліджувались слідчим суддею, висновки якого щодо прийняття саме такого рішення ним обґрунтовані і вмотивовані. Решта доводів апеляційної скарги жодним чином не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Доводи апелянта про неможливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з огляду на те, що підозрюваний, ніде не працює, мешкає за рахунок літніх батьків, вживає наркотичні засоби, хворий на СНІД та гепатит, не можуть бути підставою для скасування рішення слідчого судді.

Надані під час апеляційного провадження рапорти та пояснення щодо виконання покладених на підозрюваного обов`язків цілодобового домашнього арешту, не можуть бути підставою для встановлення ознак вчинення ОСОБА_7 злочину чи правопорушення, оскільки з доповідної записки від 27.11.2018 запропоновано припинити перевірку щодо розгляду рапорту оперуповноваженого СКП Токмацького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 .

Колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід, зможе в повній мірі запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, слід зауважити, що підозрюваний, після застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Отже, вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя дотримався вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 18 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово строком на два місяці, з 18.11.2018 року по 16.01.2019 року, а також покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3