Справа № 750/4304/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/95/19
Категорія - ч. 1 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002626 від 03 квітня 2017 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2018 року,

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Селидове Донецької області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 28.07.2017 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт;

2) 12.10.2017 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до 2 місяців 5 днів арешту;

3) 14.12.2017 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

4) 16.02.2018 року Селидівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України до двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом частково складання покарання, призначеного за цим вироком та за вироком Селидівського міського суду Донецької області від 16 лютого 2018 року, остаточно визначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 обчислюється з 10 жовтня 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 198 гривень процесуальних витрат на залучення експерта.

Судом визнано доведеним, що 03.04.2017 року, приблизно о 17 год. 45 хв., ОСОБА_8 , у приміщенні магазину «Від олівця», розташованому по вул. Гетьмана Полуботка, 7, м. Чернігова, шляхом вільного доступу, відкрито викрав з прилавку магазину мобільним телефоном марки «Samsung GT-C 3011» в корпусі чорного кольору, вартістю 270 грн, у комплекті з сім-карткою мобільного оператора «Лайф», вартістю 25 грн, з грошовими коштами на рахунку в сумі 90 грн, що належали ОСОБА_9 , та скриньку для благодійної допомоги з грошовими коштами в сумі 80 грн, що належали БФ «Щастя в долонях», а всього відкрито викрав майна на загальну суму 465 грн.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, пом`якшити ОСОБА_8 покарання, знизивши його термін до 3 років 7 місяців позбавлення волі, мотивуючи тим, що його підзахисний повністю визнав свою вину, у вчиненому розкаявся та активно сприяв у розкритті злочину. Частина викраденого майна повернута, а потерпілі не мають до обвинуваченого претензій матеріального характеру, про що свідчить відсутність цивільних позовів.

На думку захисту, покарання у виді чотирьох років позбавлення волі є занадто суворим, за відсутності обтяжуючих обставин і при наявності пом`якшуючих обставин.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив про пом`якшення покарання, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у відкритому викраденні чужого майна, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому вирок суду в цій частині не перевіряється. Розгляд справи в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

За правилами ст. 65 КК України, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку і щодо кожного обвинуваченого, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обираючи строк покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчиненого злочину, обставини його вчинення, данні, що негативно характеризують обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відсутність матеріальних претензій з боку потерпілих не є заслугою обвинуваченого, оскільки викрадене майно повернуте частково, потерпілі мають повне право звернутись з цивільним позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Обвинувачений ОСОБА_8 не займається суспільно-корисною працею, заробляє на життя шляхом вчинення крадіжок та грабежу чужого майна.

За вироком Селидівського міського суду Донецької області від 16 лютого 2018 року ОСОБА_8 був засуджений на три роки шість місяців позбавлення волі.

За цей злочин, застосовуючи положення ч. 4 ст. 70 КК України, суд збільшив покарання лише на 6 місяців, застосовуючи принцип часткового складання покарань.

Тому, прохання захисника про зниження строку покарання на п`ять місяців суперечить принципам законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання.

Разом з тим, у порядку ч. 2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання термін його тримання під вартою з 03 квітня по 05 квітня 2017 року включно, який не був зарахований судом першої інстанції.

З протоколу затримання ОСОБА_8 убачається, що останній був затриманий після вчинення злочину 03 квітня 2017 року о 19 годині (протокол затримання на а.с.80).

Відповідно до даних реєстру запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_8 був обраний 05 квітня 2017 року (а.с.5 зворот).

Отже, у зазначений період часу обвинувачений перебував під вартою і цей строк має бути йому зарахований у строк відбуття покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2018 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

На підставі ч. 2 ст. 404 КПК України, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 період попереднього ув`язнення з 03 квітня 2017 року по 05 квітня 2017 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, який перебуває під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12