Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2284/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152, №0001038 за апеляційною скаргою прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 червня 2018 року,

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Горщик Коростенського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.2 ст.289 КК України,
за участю :
прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:
Прокурор в поданій апеляційній скарзі вирок суду просить скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки; за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.Відповідно до ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому до відбуття остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, без конфіскації майна. Вказує на те, що призначене ОСОБА_7 покарання, є надмірно м`яким і таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. Зазначає, що судом при призначенні покарання не достатньо враховано, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, знову вчинив декілька тяжких злочинів один з яких у стані алкогольного сп`яніння, не визнав вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 червня 2018 року ОСОБА_7 засуджено :

-за ст.286 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки;

-за ст.289 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до відбуття призначено остаточно покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком впродов ж 3 років.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_7 судом покладені обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у виді домашнього арешту припинив свою дію 19.01.2018 року.

Зараховано обвинуваченому як відбуте покарання строк попереднього ув`язнення з 15.06.2017 року по 21.11.2017 року.

За правилами ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 до строку відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за період з 15.06.2017 року по 20.06.2017 року, включно, до строку відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, ОСОБА_7 , 28.01.2017 року близько 20 години, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2106», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , без посвідчення водія відповідної категорії та в стані алкогольного сп`яніння, під час руху навпроти будинку №56 по вул. Жовтневій (Кемського) в м.Коростені Житомирської області, в порушення вимог пунктів 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, в яких сказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся від керування , не дотримався безпечної дистанції і інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем « Mersedes Benz 416CDI", номерний знак НОМЕР_2 , яким в попутному напрямку керував ОСОБА_11 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у виді ран обличчя при наявності струсу головного мозку, переломів 1, 2 ребер зліва і 1 справа зі зміщенням органів середостіння вправо і колапсом лівої легені (пневматорокс), які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Порушення ОСОБА_7 вищевказаних Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
15.06.2017 року близько 1 години 30 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом підійшов до будинку №80-а по вул.Шевченка в м.Коростені, де під навісом стояв мотоцикл «Ява-350», 1987 року випуску, номер двигуна НОМЕР_3 , номер рами НОМЕР_4 червоного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , вартістю 12840 гривень та завівши двигун вказаного транспортного засобу з місця події зник.
Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення поданої апеляційної скарги, обвинуваченого і захисника, які вважали вирок суду законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин наведених у вироку грунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обгрунтованим.

Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.286, ч.2 ст.289 КК України кваліфіковані правильно.

Відповідно до ст.ст. 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Цих вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо відсутності достатніх підстав для призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд врахував, що він визнав вину у злочині, передбаченому ст. 286 ч.2 КК України, щиро розкаявся, думку потерпілих, які не наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, а тому призначив йому покарання, в межах санкцій ст.ст. 286 ч.2, 289 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнив обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання не достатньо врахував, що він в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, знову вчинив ряд тяжких злочинів, один з яких у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, висновок суду першої інстанції про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, є не достатньо вмотивованим, а призначене обвинуваченому покарання є надмірно м`яким і таким, що не відповідає даним про його особу та обставинам, що обтяжують покарання.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів приходить до переконання, що виправлення, перевиховання та попередження вчинення ОСОБА_7 нових злочинів можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства, тому вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання необхідно скасувати та постановити новий вирок, при цьому враховуючи, що ОСОБА_7 минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, знову вчинив ряд злочинів, які відносяться до тяжких, один з яких в стані алкогольного сп`яніння, думку потерпілих, а тому призначає йому покарання в межах санкції ч.2 ст.286, ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 407,420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 червня 2018 року, щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання:

за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки;

за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до відбуття обвинуваченому призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , протягом також строку з моменту отримання копії вироку.

Судді: