Справа № 678/1187/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
законного представника
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
особи, до якої застосовуються
примусові заходи медичного
характеру ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому кримінальне провадження №1-кп/686/1516/18 на підставі клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, з незакінченою базовою загальною середньою освітою, учня 9 класу Голенищівської ЗОШ №І-ІІІ ступенів, раніше не судимого,

- у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 128 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2018 близько 14 год., неповнолітній ОСОБА_8 , на господарстві за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , під час виготовлення із дерев`яної дошки мотовила, попросив малолітнього ОСОБА_4 йому в цьому допомогти.

Тоді ж, неповнолітній ОСОБА_8 , перебуваючи на території господарства по АДРЕСА_1 , без дозволу батьків, взяв з підсобного приміщення кутовий шліфувальний пристрій Miyato AG 180/1900FS з встановленою змінною насадкою для різання дерева, поклав його на дерев`яну дошку, після чого, з метою фіксації дошки, попросив малолітнього ОСОБА_4 наступити на неї зверху і притиснути її ногою, що той і зробив.

В подальшому, неповнолітній ОСОБА_8 , увімкнувши кутовий шліфувальний пристрій, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, почав вирізати необхідні йому заглиблення в дошці, утримуючи пристрій двома руками без опори, в результаті чого не втримав його в руках і допустив його падіння у працюючому стані на пальці лівої стопи малолітнього ОСОБА_4 , внаслідок чого, діючи необережно, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації 1, 2 пальців лівої стопи, які відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що призвели до 15% втрати загальної працездатності.

Такими діями, які виразились в необережному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, неповнолітній ОСОБА_8 , вчинив суспільно - небезпечне діяння, передбачене ст.128 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на те, що суспільно - небезпечні діяння вчинене ОСОБА_8 , якому не виповнилось віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, повне визнання ним своєї вини та просив застосувати до неповнолітнього ОСОБА_8 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_7 до досягення ОСОБА_8 повноліття.

Допитаний судом неповнолітній ОСОБА_8 підтвердив суду фактичні обставини викладені у клопотанні, зокрема показав, що 22.08.2018 близько 14 години попросив малолітнього ОСОБА_4 допомогти виготовити із дерев`яної дошки мотовило, а саме з метою фіксації дошки, попросив наступити на неї зверху і притиснути її ногою, що той і зробив, після чого почав шліфувальним пристроєм вирізати необхідні йому заглиблення в дошці, однак не втримав його в руках і допустив його падіння у працюючому стані на пальці лівої стопи малолітнього ОСОБА_4 . Вчинив дане суспільно-небезпечне діяння з необережності, не передбачав можливості настання зазначених суспільно-небезпечних наслідків.

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_7 проти клопотання прокурора не заперечила та вказала, що буде здійснювати більший нагляд та приділяти ще більшу увагу у вихованні та розвитку сина.

Захисник неповнолітнього ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру не заперечив.

Малолітній потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в клопотанні.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила факт спричинення її сину тілесних ушкоджень неповнолітнім ОСОБА_8 . Також показала суду, що претензій до неповнолітнього ОСОБА_8 не має.

Доведеність причетності неповнолітнього ОСОБА_8 до вчинення суспільно - небезпечного діяння також підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом:

- даними висновку експерта №92, згідно якого у неповнолітнього ОСОБА_4 2010 р.н. виявлено тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації 1,2 пальців лівої стопи, що могли утворитись в час та при обставинах вказаних в ухвалі суду про призначення судово медичної експертизи та відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, як таких що призвели 15 % стійкої втрати загальної працездатності;

- даними протоколу огляду з фото-таблицями від 27 серпня 2018 року, під час якого виявлено та вилучено кутошліфувальну машину;

- даними протоколом огляду з фото-таблицями від 27 серпня 2018 року під час якого виявлено та вилучено дерев`яну дошку розміром 360 мм. на 160 мм на 30 мм. в якої по краям вирізані трикутні заглиблення.

Сукупність наведених і вивчених в судовому засіданні доказів, підтверджує, що суспільно - небезпечні діяння мали місце і вчинені вони саме неповнолітнім ОСОБА_8 .

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час вчинення ним, а саме 22 серпня 2018 року суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 128 КК України, не досяг віку кримінальної відповідальності. Відповідно дост. 22 КК України кримінальна відповідальність за вчинення злочину передбаченого ст.128 КК України настає з 16 років.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цьогоКодексу.
Згідно з вимогами ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» роз`яснюється, що законодавством передбачено застосування примусових заходів виховного характеру виключно до неповнолітніх, тобто особа повинна бути неповнолітньою не тільки на час вчинення злочину, а й на час розгляду справи в суді.

Як вбачається із вимог ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

На підставі вищевикладеного, враховуючи наявність підстав зазначених у ст. 501 КПК України, а також оцінивши докази, враховуючи вік та особу неповнолітнього, його щире розкаяння та подальшу бездоганну поведінку, дані щодо особи неповнолітнього ОСОБА_8 : на час вчинення суспільно - небезпечних діянь не досяг віку кримінальної відповідальності, проживає та виховується у повній сім`ї, позитивно характеризується в школі, на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, думку малолітнього потерпілого та його законного представника щодо обрання відносно ОСОБА_8 , примусового заходу виховного характеру суд вважає можливим застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері

Строк передачі неповнолітньої під нагляд матері, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, тому з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього, суд приходить до висновку, що до неповнолітнього ОСОБА_8 , слід застосувати примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 , на строк до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 500 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Цивільний позов у справі не заявлявся

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження у даному провадженні не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.22, ч. 2 ст.97, ст.105 КК України, керуючись ст.ст. 369-372, 376, 392-395, 498, 501 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, примусові заходи виховного характеру у вигляді передання під нагляд батьків, а саме матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 строком до 19 квітня 2022 року.

Речові докази:

- кутову шліфувальну машину марки Miyato моделі AG-180/1900FS, які передані на зберігання власнику ОСОБА_9 , - залишити останньому за належністю.

- дерев`яну дошку розміром 360 мм. на 160 мм на 30 мм. в якої по краям вирізані трикутні заглиблення, яку передану в кімнату зберігання речових доказів Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, повернути власнику.

На ухвалу може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: