Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8903/18
У Х В А Л А

24 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурор військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_4 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

СУ ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000211 від13.10.2018 за фактом протиправної діяльності службової особи одного з органів Миколаївської області, яка висунула пропозицію службовій особі контролюючого органу надати їй неправомірну вигоду, за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що він займаючи посаду начальника управління фітосанітарної безпеки ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 23.10.2018 приблизно о 13:20 год. знаходячись в приміщенні ресторану «Дейлі Спорт» за адресою: м. Миколаїв, вул. Спортивна, 2-А надав ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 3 000 доларів США (що за офіційним курсом НБУ на вказану дату становить 84 240 грн.), за не притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності та закриття матеріалів відносно можливих його корупційних дій, передбачених ст.172-7 КУпАП, чим вчинив пропозицію службовій особі, яка займає відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду, а так само надав таку вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
В той же день ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.
23.10.2018 року проведено особистий обшук затриманої особи ОСОБА_5 в ході якого виявлено та вилучено:ланцюжок з металу жовтого кольору;прикраса у вигляді хреста з металу жовтого кольору.
24.10.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.
24 жовтня 2018 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва погоджене із прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурор військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту майно, а саме: ланцюжок з металу жовтого кольору; прикраса у вигляді хреста з металу жовтого кольору.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Однак, в клопотанні слідчого не було доведено наявності правових підстав для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні №0000211 від 13.10.2018, можливість спеціальної конфіскації майна та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що дане клопотання слідчого про арешт майна є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурор військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1