Справа № 646/1888/18
№ провадження 1-кс/646/6582/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.11.18 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002917 від 18.10.2016 р. про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2016 р. у кримінальному провадженні № 0002917 від 18.10.2016 р. на нерухоме майно - земельні ділянки з кадастровими номерами :01:009:0283, :01:009:0319, :01:009:0298, :01:009:0296, :01:009:0301, :01:009:0316, розташовані на території Печенізького району Харківської області, яка відповідно, є землями рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва. В обґрунтування клопотання зазначив, що арешт накладено необґрунтовано, і на сьогодні немає потреби в подальшому його застосуванні. В ухвалі про арешт майна не міститься чіткого обґрунтування, на підставі яких саме даних слідчим суддею зроблено висновок про відповідність цих земельних ділянок критеріям речового доказу. Досудове розслідування триває вже більш ніж два роки. На цей час жодній особі не було повідомлено про підозру у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. З ст. 362 КК України, цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
В судовому засіданні представник власника майна підтримав клопотання, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Уповноважена особа прокуратури Харківської області, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилась.

Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду клопотання визнано можливим розглянути його за відсутності представника прокуратури Харківської області.

Заслухавши представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2016 р. у кримінальному провадженні № 0002917 від 18.10.2016 р. накладено арешт на нерухоме майно - земельні ділянки з кадастровими номерами :01:009:0283, :01:009:0319, :01:009:0298, :01:009:0296, :01:009:0301, :01:009:0316, розташовані на території Печенізького району Харківської області, які відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 143738258 від 02.11.2018 р. перебуває у приватній власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору дарування від 18.01.2016 р.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 р., де зазначено порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

На час розгляду клопотання ОСОБА_4 або іншій особі підозру у даному кримінальному провадженні не оголошено, цивільний позов не пред`явлено.

Враховуючи те, що арешт на земельні ділянки накладено з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

Слідчий суддя враховує доводи представника власника майна щодо відсутності підстав для арешту майна, оскільки воно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, крім того відсутні потреби обмежувати власника у володінні майном, скасування арешту не може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, в зв`язку з чим клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 173, 174, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002917 від 18.10.2016 р. про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2016 р. у кримінальному провадженні № 0002917 від 18.10.2016 р. на нерухоме майно - земельні ділянки з кадастровими номерами :01:009:0283, :01:009:0319, :01:009:0298, :01:009:0296, :01:009:0301, :01:009:0316, розташовані на території Печенізького району Харківської області, які перебувають у приватній власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1