печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2018 рокуслідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні у приміщенні Печерського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
22.10.2018 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законіву кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчий подав до суду заяву про розгляд вказаного провадження у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
У клопотанні, сторона кримінального провадження просить слідчого суддю розглядати клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі і документи.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002788 від 08.10.2016 року за підозрою ряду службових осіб ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», 100% акцій якого внесено до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця», службових осіб ПАТ «Укрзалізниця», зокрема за підозрою ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України та за іншими фактами вчинення службовими особами ПАТ «Укрзалізниця», ПрАТ «ДТРЗ» і ряду комерційних структур злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у липні 2016 року ОСОБА_5 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, з метою розтрати майна ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (далі ПрАТ «ДТРЗ»), ПАТ «Укрзалізниця», з подальшим його заволодінням, вступили у злочинну змову із службовими особами ПрАТ «ДТРЗ», зокрема виконуючим обов`язків голови правління цього підприємства ОСОБА_6 , виконуючим обов`язків заступника голови правління з маркетингу та збуту ОСОБА_7 , виконувачем обов`язків заступника голови правління з комерційних питань ПрАТ «ДТРЗ» ОСОБА_8 .

Реалізовуючи спільний злочинний умисел направлений на розтрату майна ПАТ «Укрзалізниця», ПрАТ «ДТРЗ», з подальшим його заволодінням, ОСОБА_5 та інші невстановлені на даний час слідством особи, з порушенням встановленого законом порядку, перереєстрували на особу, матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження, суб`єкт господарської діяльності ТОВ «Алсімо» ().

Метою діяльності ТОВ «Алсімо» ОСОБА_5 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, на пропозицію яких особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, за грошову винагороду вчинила дії, що дозволили перереєструвати на неї це підприємство, передбачали використання реквізитів, розрахункових рахунків, печатки цього підприємства, які перебували у їх розпорядженні, для вчинення незаконних діянь, які полягали в документальному оформленні неіснуючих (фіктивних) операцій з ПрАТ «ДТРЗ» для розтрати майна цього підприємства, ПАТ «Укрзалізниця», з подальшим його заволодінням.

В подальшому, ОСОБА_5 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою з керівниками ПрАТ «ДТРЗ» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повідомили останнім про те, що вони у повній мірі можуть розпоряджатись реквізитами, розрахунковими рахунками, печаткою ТОВ «Алсімо» ().

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , виконуючи свою частину злочинної домовленості досягнутої з ОСОБА_5 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, організували і забезпечили підписання протягом вересня-грудня 2016 року з ТОВ «Алсімо» ряду договорів з ПрАТ «ДТРЗ» (100% акцій якого внесено до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця», єдиним засновником та акціонером якого є держава в особі Кабінету Міністрів України) щодо постачання запасних частин для рухомого складу залізниці, матеріалів та проведення робіт з модернізації і випробовувань дизельних двигунів «М-756».

Зазначені договори підписані ПрАТ «ДТРЗ» з ТОВ «Алсімо» як із субпідрядником у виконанні ряду договорів укладених в свою чергу між філіями ПАТ «Укрзалізниця» та ПрАТ «ДТРЗ», зокрема договору від 25.10.2016 року № П/НРП-161571/НЮ, укладеного між регіональною філією «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» - замовник та ПрАТ «ДТРЗ» - виконавець, і додаткової угоди до нього від 27.12.2016 року № 1, на модернізацію лінійного обладнання моторвагонного рухомого складу 13 дизельних двигунів М 756 у відповідності до вимог Правил капітального ремонту КР-1, КР-2 дизель-поїздів ДР1 в/і на загальну суму 28 579 000 грн.

Так, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, іншими керівниками ПрАТ ДТРЗ», перебуваючи у ПрАТ «ДТРЗ» за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7, у період жовтня-грудня 2016 року, протягом робочого часу, нібито з метою забезпечення виконання зобов`язань по договору від 25.10.2016 року № П/НРП-161571/НЮ, підписав від імені ПрАТ «ДТРЗ» з ТОВ «Алсімо», яке здійснювало фіктивну діяльність, договори про поставку останнім матеріальних цінностей та виконання робіт від 28.10.2016 року № 16150/1т, від 29.10.2016 року №16152/1т, від 02.11.2016 року № 16155т, від 03.11.2016 року № 16156т, від 04.11.2016 року № 16157т, від 07.11.2017 року № 16158т, від 09.11.2016 року № 16159т, від 11.11.2016 року № 16160т, від 14.11.2016 року № 16161т, від 17.11.2016 року №1662т, від 27.09.2016 року № 16211, № 16212, від 21.10.2016 року, від 21.10.2017 року № 16234, № 16235, від 27.10.2016 року № 16236, № 16237, від 24.11.2016 року № 16276, від 25.11.2016 року № 16277, від 28.11.2016 року № 16279, від 29.11.2016 року № 16280, від 08.12.2016 року № 16281/1, 13.12.2016 року № 16283/1, № 16285/1, від 15.12.2016 року № 16291/1, №16291, №16292, №16293/1,від 26.12.2016 року № 16167т, від 27.12.2016 року № 16168т. Від імені директора ТОВ «Алсімо» зазначені договори підписала невстановлена особа із використанням наявної у розпорядженні ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб печатки цього підприємства, а також із зазначенням у цих договорах реквізитів і розрахункових рахунків ТОВ «Алсімо» електронні ключі для користування якими перебували у володінні ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб.

Насправді роботи за вказаним та іншими договорами ТОВ «Алсімо» на користь ПрАТ «ДТРЗ» не виконувало, постачання запасних частин, матеріалів не здійснювало, оскільки станом на вересень-грудень 2016 року не мало відповідних трудових ресурсів, матеріальної бази. Атестат на право проведення ремонту, стендових і реостатно-обкатувальнихвипробовувань дизельних двигунів «М-756» ТОВ «Алсімо» не видавався.

В свою чергу ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, іншими керівниками ПрАТ «ДТРЗ», перебуваючи у грудні 2016 року протягом робочого часу у м. Дніпро (раніше м. Дніпропетровськ) за адресою місця знаходження ПрАТ «ДТРЗ»: вул. Краснозаводська, 7 (на цей час вул. Академіка Белелюбського,7), точна дата, час та місце встановлюються, використовуючи злочинне погодження інших керівників ПрАТ «ДТРЗ», достовірно знаючи, що ПрАТ «ДТРЗ» жодних робіт з модернізації (ремонту) дизелів М 756 за №№ 9511-8345, 0511-6901, 1212-4375, 9106-4653 та інших відповідно до договору від 25.10.2016 року № П/НРП-161571/НЮ, укладеного між регіональною філією «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» - замовник та ПрАТ «ДТРЗ» - виконавець, і додаткової угоди до нього від 27.12.2016 № 1, на модернізацію лінійного обладнання моторвагонного рухомого складу 13 дизельних двигунів М 756 у відповідності до вимог Правил капітального ремонту КР-1, КР-2 дизель-поїздів ДР1 в/і на загальну суму 28 579 000 грн., не проводилось, зловживаючи своїм службовим становищем, склав та видав, шляхом підписання, від імені ПрАТ «ДТРЗ» акт від 30.12.2016 приймання наданих послуг між ПрАТ «ДТРЗ» та виробничим підрозділом «Моторвагонне депо Полтава» регіональної філії «Південна залізниця`ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до якого, згідно з договором від 25.10.2016№ П/НРП-161571/НЮ ПрАТ «ДТРЗ» здало, а «Моторвагонне депо Полтава» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» прийняло з модернізації дизелі М756 в кількості 13 одиниць, в тому числі за №№ 9511-8345, 0511-6901,1212-4375, 9106-4653.

При цьому, двигуни за №№ 9511-8345, 0511-6901, 1212-4375, 9106-4653 передані для ПрАТ «ДТРЗ» в ремонт того ж дня 30.12.2016 року, а згідно карток обкаточних випробувань, виконання яких є обов`язковою складовою ремонту (модернізації), такі для них проведені вже після отримання їх регіональною філією «Моторвагонне депо Полтава» 09.01.2017 року, 16.01.2017 року, 21.01.2017 року, 22.01.2016 року.

З огляду на викладене, до усіх згаданих вище документів внесено завідомо неправдиві відомості про те, що станом на 30.12.2016 року послуги із модернізації дизелів М756 новими колінчатими валами надані в повному обсязі згідно керівництва, правил ремонту, інструкцій, вказівок Укрзалізниці на загальну суму 28 579 200 грн.

Указані завідомо підроблені офіційні документи стали підставою для здійснення перерахування грошових коштів у сумі 28 579 200 грн. із рахунківПАТ «Укрзалізниця» на рахунки ПрАТ «ДТРЗ», переважна частина з яких у подальшому перерахована на рахунки ТОВ «Алсімо».

Коштами, отриманими на розрахунковий рахунок ТОВ «Алсімо» ОСОБА_5 , службові особи ПрАТ «ДТРЗ» і інші невстановлені особи розпорядилися на власний розсуд.

16.10.2018 року ОСОБА_5 у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Санкцією ч. 5 ст. 191 КК України передбачено конфіскацію майна.

Приймаючи до уваги, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає конфіскацію майна, з метою забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна виникла необхідність у накладенні арешту на вказане рухоме та нерухоме майно, належне підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності.

Згідно з інформацією отриманою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за підозрюваним ОСОБА_5 зареєстровано право власності на наступне нерухоме майно:

- квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу. серія та номер: 3038, виданий 20.09.2005 року видавник: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 ;

- квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу р№2788, 10.04.2007 року видавник: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 ;

Згідно з інформацією з реєстраційної картки транспортних засобів за підозрюваним ОСОБА_5 зареєстровано право власності на наступне рухоме майно:

- автомобіль марки AUDIQ5, номер кузова НОМЕР_1 ,н.з. НОМЕР_2 .

Враховуючи вище викладене, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, наявні достатні підстави для арешту цього майна.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню (ч. 2 ст. 534 КПК України), її оскарження не становить перешкод у виконанні.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення слідчого, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, які на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), а саме;

- квартиру АДРЕСА_1 ;

- квартиру АДРЕСА_2 , у вигляді позбавлення права відчужувати та розпоряджатись ними.

Накласти арешт на рухоме майно, яке на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), а саме:

- автомобіль марки AUDIQ5, № кузова: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , у вигляді позбавлення права відчужувати, розпоряджатись та користуватися ними.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1