Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

15 січня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000092 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого трактористом СГТзОВ Ідна, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 02 липня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання 80 годин громадських робіт.

Цивільний позов СГ ТзОВ Ідна задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь СГ ТзОВ Ідна в рахунок відшкодування майнової шкоди 1403 грн 16 коп.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_5 , працюючи трактористом в СГ ТзОВ Ідна (юридична адреса: с. Острожець вул. Центральна 30 Млинівський район Рівненської області), 09 березня 2017 року близько 17.00 год, під час транспортування трактором марки МТЗ -1221 н.з. НОМЕР_1 , належного підприємству, органічного добрива - курячого посліду, шляхом його розвантаження на земельній ділянці ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав курячий послід в кількості 1320 кг, вартістю 1063 грн. за 1000 кг, спричинивши вказаному підприємству майнової шкоди на загальну суму 1403 грн 16 коп.
У поданій на вирок суду апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 ставить питання про скасування вироку із закриттям кримінального провадження та відмовою у задоволенні цивільного позову СГ ТзОВ Ідна.

При цьому вказує, що суд обґрунтував оскаржуваний вирок висновками, які не відповідають фактичним обставинам справи, сумнівними і недопустимими, на його думку, доказами, зокрема, доказами, які не підтверджують спричинення ним СГ ТзОВ Ідна матеріальної шкоди. Доводить, що у кримінальному провадженні товарознавча експертиза про визначення розміру матеріальної шкоди не проведена через відсутність компетенції у залученого експерта по зазначеному питанні, іншої експертизи в даному провадженні не проведено, а досліджена судом довідка СГ ТзОВ Ідна про вартість курячого посліду (гною), в якій не вказано, на основі яких бухгалтерських документів, записів та економічних розрахунків було визначено вартість 1000 кг курячого посліду, а також всієї суми завданої матеріальної шкоди, на його думку, є нікчемною. Зазначає, що підприємство не надало суду жодного документу про оприбуткування відходів, порядок їх оцінки, первинного та зведеного бухгалтерського обліку, у зв`язку з чим вважає, що його вина за ч. 1 ст. 185 КК України є не доведеною.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

До початку апеляційного розгляду ОСОБА_5 подав письмову заяву про відмову від послуг захисника, стверджуючи, що така відмова не пов`язана з його матеріальним становищем і є добровільною.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Згідно положень ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

Як вбачається із обвинувального акту від 27 лютого 2018 року, ОСОБА_5 висунуто обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення майна СГ ТзОВ Ідна органічного добрива ( курячого посліду) вагою 2480 кг вартістю 1063 грн за 1000 кг, що становить 2636,24 грн.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено, підтверджується сукупністю розглянутих в судовому засіданні доказів, яким дана правильна юридична оцінка, і є обґрунтованим.

Всупереч твердженням, викладеним в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді справи, матеріали даного кримінального провадження містять достатньо належних і беззаперечних доказів, які свідчать про умисне викрадення обвинуваченим курячого посліду саме вагою 1320 кг на загальну суму 1403,16 грн, що було встановлено під час судового слідства судом та підтверджено належними доказами.

Так, при апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив факту вчинення ним злочину за наведених у вироку обставин, що підтверджено і показаннями свідка ОСОБА_7 , на ділянку якої обвинуваченим за 400 грн. було вивантажено цілий причіп курячого посліду, що, згідно тверджень ОСОБА_7 , значно більше, аніж 100 кг, як вважає ОСОБА_5 .

Вартість та вага викраденого курячого посліду підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 13.04.2017 року, проведеного зі свідком ОСОБА_7 , згідно якого, обсяг викраденого ОСОБА_5 курячого посліду становить 1320 кг, виходячи із показів ОСОБА_7 щодо фактичного об`єму органічного добрива, скинутого на її ділянку ОСОБА_5 , та послідуючого зважування такого об`єму добрива в присутності свідка (т. 1 а.с. 120-122); довідкою СГ ТзОВ Ідна № 66 від 16.03.2017 року, з якої слідує, що вартість 1000 кг курячого посліду становить 1063 грн (т. 1 а.с. 55), про що в судовому засіданні ствердив представник потерпілої особи ОСОБА_8 , вказуючи, що вартість визначена економістами підприємства на основі даних бухгалтерського обліку, а тому твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про недоведеність стороною обвинувачення розміру завданої шкоди СГ ТзОВ Ідна не є переконливими.

Як слідує із Статуту СГ ТзОВ Ідна від 27 липня 2015 року, вказане товариство, згідно п. 3.5.6, здійснює збирання, переробку та реалізацію вторинної сировини і відходів виробництва ( т. 1 а.с. 23-34), однак фізичним особам не реалізовується, що вбачається із довідки генерального директора СГ ТзОВ Ідна від 16 березня 2017 року ( т. 1 а.с. 54).

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином з матеріальним складом, який визначається з урахуванням вартості викраденого майна, або вартості майна, яке особа намагалася викрасти.

Предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи: речі (рухомі й нерухомі), грошові кошти, тощо. Розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яке виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними ( закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.

З врахуванням зазначеного, суд першої інстанції на підтвердження вартості викраденого майна послався на дані довідки ( т. 1 а.с. 55), наданої юридичною особою, якою визначена матеріальна цінність предмету злочинного посягання - вартість майна СГ ТзОВ Ідна.

Такі докази надали суду першої інстанції можливість встановити роздрібну ціну майна без проведення відповідної експертизи. Вказані докази отримані у передбачений процесуальним законом спосіб, відповідають вимогам ст. ст. 84, 85, 86 КПК України, і підстави вважати їх неналежними та недопустимими відсутні.

Під час досудового розслідування, на клопотання захисника обвинуваченого, було призначено товарознавчу-експертизу щодо визначення розміру завданої злочином шкоди, однак вказану експертизу не можливо провести, оскільки вилучити викрадений гній не представилося можливим, а також визначення матеріальної шкоди виходить за межі компетенції судового експерта з правом проведення товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 Визначення вартості машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання.

Відповідно до ст. 332 КПК України, суд має право доручити проведення експертизи лише за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений та його захисник під час судового слідства висловлювали заперечення проти врахування судом в якості доказів вищевказаних довідок, проте клопотань про призначення експертизи вартості майна, після зміни обвинувачення, від них під час судового розгляду не надходило, що вбачається із журналу судового засідання.

Не заслуговують на увагу і твердження обвинуваченого ОСОБА_5 щодо відсутності викраденого органічного добрива на балансі СГ ТзОВ Ідна, оскільки судом встановлено, що курячий послід належить вказаному підприємству і використовується у власних цілях, без внесення будь-яких відомостей до документів, які стосуються бухгалтерського обліку чи податкової звітності.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, правильно визначивши вагу та вартість курячого посліду

При призначенні покарання обвинуваченому суд, як видно з вироку, дотримався положень ст. 65 КК України щодо врахування ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що помякшують і обтяжують покарання, а також розяснень що містяться в п. 2-3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів ( ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення: форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і тяжкість наслідків, що настали, тощо) і призначати менш суворе покарання особам, які щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину і відшкодували завдані збитки.

Зокрема, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, віднесеного до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, обставину, що пом`якшує покарання наявність на утриманні дітей 2002 та 2014 року народження, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і обрав ОСОБА_5 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, яке є співмірним протиправному діянню.

Відповідно до вимог закону судом частково задоволено і цивільний позов СГ ТзОВ Ідна щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1403,16 грн, що підтверджується належним доказом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вирок законним і підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 02 липня 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення повного тексту ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3