Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________копія:_______
У Х В А Л А
Іменем України

12 березня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням старшого слідчого Дубровицького відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 (далі слідчий) від 12 лютого 2019 року про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000233 за внесеними відомостями до ЄРДР від 23 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України;

За участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт

адвоката ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою прокурора Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 (далі - прокурор) на ухвалу слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 15 лютого 2019 року;

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 15 лютого 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на вилучене під час обшуку від 11 лютого 2019 року у даному кримінальному провадженні майно, а саме:

1) резервуар об`ємом 1000 л. з наявним у ньому дизельним пальним об`ємом 920 л.;
2) резервуар об`ємом 1000 л. з наявним у ньому дизельним пальним об`ємом 850 л.,
3) резервуар об`ємом 1000 л. з наявним у ньому дизельним пальним об`ємом 300 л.;
4) бочку об`ємом 200 л. з наявним в ній дизельним пальним об`ємом 200 л.;
5) бочку об`ємом 200 л. з наявним в ній дизельним пальним об`ємом 170 л.;
6) бочку об`ємом 200 л. з наявним в ній дизельним пальним об`ємом 30 л.,
7) чотири бочки об`ємом 200 л. кожна з наявним в них бензином об`ємом 200 л. в кожній;
8) бочку об`ємом 200 л. з наявним в ній бензином об`ємом 110 л.;
9) три шланги, що вилучені відповідно до протоколу обшуку від 11 лютого 2019 року, заборонивши користуватися та розпоряджатися даним майном до проведення усіх необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні.

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що проведеним опрацюванням інформації Дубровицького МРВ Управління СБУ в Рівненській області, яка міститься у матеріалах кримінального провадження, встановлено, що по вул.Ярослава Мудрого, буд.3 у с.Городище, Дубровицького р-ну, Рівненської обл., здійснюється продаж паливно-мастильних матеріалів без сплати загальнообов`язкових платежів, внаслідок чого вчиняється забруднення та псування земель у межах Городищенської сільської ради, а доводи власника резервуарів із пальним про використання пального для власних потреб не відповідають дійсності та встановленим, на даний час, фактичним обставинам кримінального провадження. Додає, що згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , останньому відомо, що ОСОБА_10 закупляє бензин у Республіці Білорусь, а тому є підстави вважати, що дане пальне використовується нею саме для продажу, а не для сільськогосподарських потреб.

Слідчий суддя у ході відмови у задоволенні клопотання слідчого, мотивувала своє рішення тим, що у ході обшуку не було виявлено та вилучено обладнання, яке обліковує кількість відпущеного пального, що вказує на неможливість його продажу без даного обладнання, що натомість свідчить про факт його використання для власних потреб (у тому числі для обробітку земель та обслуговування автомобіля). Крім того, як зазначено в ухвалі, до матеріалів клопотання органом досудового розслідування не долучено будь-яких доказів екологічної інспекції та інших супутніх інстанцій стосовно дій ОСОБА_10 , які негативно впливають на навколишнє середовище за відкритим кримінальним провадженням за ч.1 ст.239 КК України, що передбачає відповідальність за забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами тощо. До того ж, речові докази, на які просив накласти арешт слідчий, на думку слідчого судді, не є доказом злочину та не відповідав критеріям, передбаченими ст.98 КК України, а тому у задоволенні клопотання слідчий суддя відмовила.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який повністю підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 , який просив залишити без змін оскаржувану прокурором ухвалу слідчого судді та, на переконання якого, апеляційна скарга не підлягає до задоволення та подана, на його думку, за безпідставністю, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого про арешт майна та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку ухвалити рішення про скасування ухвали слідчого судді, постановивши нову ухвалу про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, з таких підстав.

Як убачається із матеріалів, наданих суду апеляційної інстанції місцевим судом, Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП у Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000233 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.

У рамках даного кримінального провадження, як слідує із клопотання слідчого про арешт майна, на підставі ухвали слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 лютого 2019 року було проведено обшук 11 лютого 2019 року за місцем проживання ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено: 3 (три) резервуари об`ємом 1000 л. з наявним в них дизельним пальним об`ємами 920 л., 850 л. та 300 л. відповідно, 3 (три) бочки об`ємом 200 л. з наявним в них дизельним пальним об`ємами 200 л., 170 л. та 30 л. відповідно, 4 (чотири) бочки об`ємом 200 л. кожна з наявним в них бензином об`ємом 200 л. в кожній, 1 (одну) бочку об`ємом 200 л. з наявним в ній бензином об`ємом 110 л. та три шланги і постановою слідчого від 11 лютого 2019 року вилучене майно, відповідно до вимог ст.100 КПК України, було визнане речовими доказами у кримінальному провадженні та приєднане до матеріалів кримінального провадження з передачею на зберігання у кімнату речових доказів Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП у Рівненській області.

Як закріплено у ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до вимог п.2 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен враховувати, зокрема і можливість використання майна - як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Із направлених в апеляційний суд матеріалів також убачається, що слідчий в обгрунтування клопотання про арешт майна додав до клопотання копію постанови про приєднання речових доказів до кримінального провадження від 11 лютого 2019 року.

Аналіз клопотання слідчого про накладення арешту на майно, на думку колегії суддів, надає підстави зробити висновок, що клопотання відповідає вимогам кримінального процесуального закону та містить правові (законні) підстави, у зв`язку із якими потрібно здійснити арешт майна.

Висновок слідчого судді про те, що такий захід забезпечення кримінального провадження - як арешт майна не є обґрунтований і не підтверджується наданими слідчим документами до клопотання, на думку колегії суддів - є помилковим, так як у клопотанні про арешт майна слідчий зазначив мету забезпечення збереження речових доказів.

Апеляційний суд у ході перегляду судового рішення встановив, що згідно протоколу обшуку від 11 лютого 2019 року, арештоване майно вилучалось за місцем проживання ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_1 , однак матеріали судового провадження не містять жодних підтверджуючих документів, які б свідчили про те, що ОСОБА_10 чи інші особи використовували вилучену, досить значну, кількість дизельного пального та бензину для сільськогосподарських потреб, зокрема і для обслуговування власного автомобіля.

Жодних доказів, що підтверджують право власності на автомобіль (лі), для обслуговування яких у сільськогосподарських цілях, зберігалося вилучене пальне, ні ОСОБА_10 , ні її представник адвокат ОСОБА_7 , суду апеляційної інстанції не надали.

Крім того, надані копії державних актів на право власності на землю, що належать свідкам, про допит яких, заявляла ОСОБА_10 у судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого у зв`язку із можливістю підтвердження ними необхідності зберігання значного об`єму паливних матеріалів та копії заповітів на право власності на земельні ділянки, що належать її родичам, не підтверджують показання ОСОБА_10 про зазначені нею у ході розгляду клопотання слідчого підстави зберігання такої кількості пального за місцем проживання.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає,що клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України та містить правові (законні) підстави для здійснення арешту зазначеного у ньому майна, а тому на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, а саме дизельного пального та бензину, а тому, з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідність у накладенні арешту на це майно існує.

При цьому, будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах ОСОБА_10 чи інших осіб, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, із рішенням слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна погодитися неможливо з огляду на вищевказані обставини, а тому ухвала підлягає скасуванню із постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 15 лютого 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000233 за ч.1 ст.239 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт майна від 12 лютого 2019 року задовольнити та накласти арешт на:

1) резервуар об`ємом 1000 л. з наявним у ньому дизельним пальним об`ємом 920 л.;
2) резервуар об`ємом 1000 л. з наявним у ньому дизельним пальним об`ємом 850 л.,
3) резервуар об`ємом 1000 л. з наявним у ньому дизельним пальним об`ємом 300 л.;
4) бочку об`ємом 200 л. з наявним в ній дизельним пальним об`ємом 200 л.;
5) бочку об`ємом 200 л. з наявним в ній дизельним пальним об`ємом 170 л.;
6) бочку об`ємом 200 л. з наявним в ній дизельним пальним об`ємом 30 л.,
7) чотири бочки об`ємом 200 л. кожна з наявним в них бензином об`ємом 200 л. в кожній;
8) бочку об`ємом 200 л. з наявним в ній бензином об`ємом 110 л.;
9) три шланги,
які належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці, АДРЕСА_1 ..

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення цим судом, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1