справа № 631/982/17
провадження № 1-кп/631/7/19
УХВАЛА
10 січня 2019 року селище міського типу Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з боку сторони обвинувачення:
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з боки сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мелихівка Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, маючому середню освіту, не працюючому, не одруженому, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 31.10.2011 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі строком на три роки, звільненого від відбуття покарання з випробування строком на 1 рік,
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Клопотання обґрунтоване тим, що до суду направлено обвинувальний акт, щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, тобто умисному заподіянні тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а саме умисних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 23.09.2017 року близько 18 годин 45 хвилин, поблизу магазину «Орхідея», розташованого за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с Мелихівка, вул. Центральна, 236, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , виникла сварка.
В ході сварки ОСОБА_5 , знаходячись у вказаний час та у вказаному місці, стоячи позаду ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, наніс один удар кулаком руки в область голови ОСОБА_6 , а саме по потилиці, від чого останній втратив рівновагу та впав на землю. Після цього ОСОБА_5 наніс ще не менше п`яти ударів ногами по тулубу ОСОБА_6 , а саме в область грудної клітини з лівого боку, а також не менше п`яти ударів ногами по рукам та ногам ОСОБА_6 .
При вказаних обставинах ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 58-НВ/17 від 10.10.2017 тілесні ушкодження, а саме крововилив на передній поверхні лівої половини грудної клітини, закриті переломи 8,9,10 лівих ребер по передній пахвовій лінії, садна на кінцівках, які виникли в результаті ударного та ударно-ковзаючого впливу тупими твердими предметами, індивідуальні особливості травмуючої поверхні яких в ушкодженнях не відобразилися. За ступенем тяжкості закриті переломи ребер відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я понад 21 день (п. 2.2.2. «Правил судово-медичного встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6); садна та крововилив відносяться до легких тілесних ушкоджень (п. 2.2.2. «Правил судово-медичного встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6). Дані ушкодження до небезпечних для життя не відносяться та не характерні для виникнення під час вільного падіння потерпілого з висоти росту.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, тобто умисне заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а саме умисних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню.
Ризик перераховування від суду та можливості перешкоджання кримінальному провадженню підтверджується тим, що відносно ОСОБА_5 Нововодолазьким районним судом Харківської області неодноразово застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді його приводу. Проте ОСОБА_5 від працівників поліції умисно тікав з метою переховування від суду та перешкоджанню кримінальному провадженню.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор вважає, що є підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 з урахуванням вимог ст.178 КПК України, а саме: вагомих доказів про вчинення обвинуваченим злочину, репутацію ОСОБА_5 , який скоїв умисний злочин середньої тяжкості, рецидив злочину, тяжкість та вид покарання у вигляді до трьох років позбавлення волі, що загрожує йому у разі визнання його винним у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, необхідно обрати у виді домашнього арешту, заборонивши покидати місце постійного проживання у нічний час доби, оскільки більш м`якого виду запобіжного заходу застосувати не виявляється можливим.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання, посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_5 та доповівши про існування визначених ст. 177 КПК України ризиків, а саме те, що обвинувачений переховується від суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.
Обвинувачений ОСОБА_5 , на пропозицію суду щодо призначення йому захисника відмовився, зазначивши, що буде самостійно відстоювати свої інтереси у судовому засіданні. В межах пред`явленого йому обвинувачення, винним себе не визнав, від надання пояснень відмовився, користуючись своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України. Проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував.
Заслухавши виступ прокурора, а також думку обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Положеннями ст. 178 КПК України передбачено, що крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, розмір майнової шкоди тощо.
Відповідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Підставою до внесення даного клопотання стало те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України та під час судового розгляду справи судом встановлено наявність ризиків, передбачених п 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_5 переховується від явки у судові засідання, затягуючи хід судового розгляду справи, про що свідчать чисельні ухвали про здійснення приводу, постановлені судом від 11.10.2018 року, від 25.10.2018 року, від 16.11.2018 року та від 27.11.2018 року.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.
З наданих до клопотання копій документів та матеріалів справи, судом встановлено, що 21 жовтня 2017 року ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 42, 276 278 КПК України було повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а 13 листопада 2017 року ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 Кримінального кодексу України та вручено копію обвинувального акту.
10 січня 2019 року обвинуваченого ОСОБА_5 було доставлено до суду для участі у судовому засіданні відповідно до ухвали суду від 27.11.2018 року про здійснення приводу.
10 січня 2019 року о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_5 ознайомився з клопотанням про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та копіями доданих до нього матеріалів, що підтверджується підписом обвинуваченого.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Приписами ч. 1 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В матеріалах справи містяться дані, які свідчать, що обвинувачений міг вчинити інкримінований йому злочин, при цьому питання щодо доведеності чи недоведеності вини останнього не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 в їх сукупності, у тому числі: тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, де він характеризується посередньо, репутацію та його майновий стан, що він ніде не працює, а також те, що ОСОБА_5 був неодноразово засуджений. Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 неодноразово ухилявся від явки у судові засідання, про що свідчать застосовані до нього чисельні заходи забезпечення кримінального провадженні у вигляді здійснення приводу.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
У відповідності до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 331, 369-372, 395 Кримінального процесуального кодексу України суд, -
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в певний період доби не залишати місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме в нічний час з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, строком на два місяці, тобто до 18 години 00 хвилин 10 березня 2019 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати до Нововодолазького районного суду Харківської області за першою вимогою;
2) не відлучатися з населених пунктів за місцем проживання та місцем реєстрації місця проживання та місця розгляду кримінальної справи, якими є: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання та /або місця роботи;
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Строк дії ухвали визначити до 18 години 00 хвилин 10 березня 2019 року включно.
Виконання ухвали доручити Нововодолазькому відділенню поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, а контроль за її виконанням покласти на Нововодолазький відділ Первомайської місцевої прокуратури Харківської області
Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу її оголошення.

Суддя ОСОБА_1