Провадження № 1-кп/679/60/2019
Справа № 679/462/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальне провадження №0000055 від 04.03.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Острог, Рівненської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , в силу ст. 89 КК України будучи не судимим та відносно якого 28.11.2018 року направлено до суду обвинувальний акт за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив новий, умисний, корисливий злочин проти власності.

Так, 21 лютого 2019 року, близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись на сходовій клітці шостого поверху будинку №24 по вул.Михайлова в м. Нетішин, Хмельницької області, умисно, повторно, маючи на меті незаконно заволодіти чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , під приводом надання допомоги в оформленні договору про отримання грошової позики, незаконно заволодів належним йому мобільним телефоном марки «Motorola», моделі «XT1750 Moto C», вартістю 642 гривні, у якому містились дві сім-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 гривень кожна.

Після цього, ОСОБА_4 отримавши реальну можливість розпоряджатись на власний розсуд мобільним телефоном ОСОБА_5 , з метою власного збагачення, здав його до Шепетівського відділення ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний дім» (№23), що розташоване за адресою: м.Шепетівка, вул.Карла Маркса 26, прим.5, під заставу, отримавши в кредит кошти в сумі 590 гривень, які витратив на власні потреби.

Своїми незаконними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 692 гривні.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 14 березня 2019 року.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України, та призначення покарання останньому у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст.476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, і наполягає на затвердженні зазначеної угоди.

Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, завдані матеріальні збитки відшкодовані.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовче судове засідання будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату його проведення не з`явився, проте направив до суду письмову заяву згідно якої просить суд проводити судовий розгляд справи за його відсутності, оскільки у призначену судом дату розгляду перебуватиме за межами України, про що також долучив підтверджуючі документи. У вказаній заяві потерпілий також просив затвердити угоду про примирення з обвинуваченим, вказав, що угода між ним та обвинуваченим укладена добровільно та без будь-якого примусу, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі, будь-яких претензій до обвинуваченого він не має.

Прокурор вважає можливим затвердити мирову угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобовязані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобовязаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд, переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, обставин, що пом`якшують покарання до яких згідно ст.66 КК України судом віднесено щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне усунення заподіяної шкоди; обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, існують фактичні підстави для примирення, тому суд вважає можливим затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.190 КК України потерпілому ОСОБА_5 відшкодована в повному обсязі.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 374, 473, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 14 березня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000055 від 04.03.2019 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1