У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старого слідчого 1 го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області старшого лейтенанта ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000117, погоджене прокурором, про застосування відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, тимчасово непрацюючого, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 359, ч.2 ст. 201 КК України,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
В С Т А Н О В И В:

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що в липні 2018 року громадяни України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою особистого незаконного збагачення, маючи можливість придбати за межами України спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, будучи обізнаним про те, що за придбання, збут та переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації передбачена кримінальна відповідальність, вирішили зайнятися протиправною діяльністю, пов`язаною контрабандою на територію України та збутом на її території спеціальних технічних засобів.

З метою реалізації свого злочинного задуму, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у липні 2018 року запропонували громадянину України ОСОБА_8 придбати технічний засіб, а саме аудіозаписуючий пристрій, закамуфльований під кредитну картку, цільове призначення якого негласне отримання, реєстрація та накопичення аудіо інформації, виробництва швейцарської компанії «Spectradome» за суму 8000 євро.

Згідно досягнутої домовленості, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , 03.08.2018, перебуваючи у транспортному засобі марки «Toyota» моделі «Camry», д.н.з. НОМЕР_1 у м.Києві по вул. Маршала Тимошенка отримали від громадянина України ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 8000 євро, що в перерахунку за курсом НБУ станом на 03.08.2018 становить 251036 грн. 80 коп., як оплату за замовлення технічного засобу для здійснення аудіо контролю осіб, закамуфльованого під банківську картку.

Усвідомлюючи те, що вищевказаний предмет належить до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, за контрабанду та збут яких передбачена кримінальна відповідальність, достеменно знаючи про незаконність своїх дій, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 замовили вищевказаний технічний засіб на території Швейцарії, де в подальшому, у період з 06.09.2018 по 10.09.2018 здійснили його незаконне придбання.

10.09.2018 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , слідуючи рейсом авіасполучення Беграмо-Київ прибули на митний пост «Бориспіль Аеропорт» Київської митниці ДФС України, де з приховуванням від митного контролю, в особистих речах, о 07 год. 40 хв. незаконно, без відповідних дозволів, перемістили на митну територію України спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації.

В подальшому, реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , 11.09.2018, перебуваючи в закладі громадського харчування «This is Пивбар», що за адресою м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 19, здійснили збут вказаного технічного засобу громадянину України ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз №87/3 від 15.11.2018, вищевказаний технічний засіб є аудіозаписуючим пристроєм, закамуфльованим під кредитну картку, цільове призначення якого негласне отримання, реєстрація та накопичення аудіо інформації, належить до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, за його допомогою можливе негласне отримання інформації у спосіб, характерний для оперативно-розшукових заходів.

В подальшому, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 продовжуючи здійснювати злочинну діяльність пов`язану з контрабандою на територію України та збутом на її території спеціальних технічних засобів в листопаді 2018 року запропонували громадянину України ОСОБА_9 придбати технічний засіб для здійснення аудіоконтролю осіб, закамуфльований під банківську картку та технічний засіб для здійснення аудіо- відеоконтролю осіб, закамуфльований під сумку, виробництва швейцарської компанії «Spectradome» за суму 20000 євро.

Згідно досягнутої домовленості, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , 23.11.2018 перебуваючи у транспортному засобі марки «Toyota» моделі «Camry», д.н.з. НОМЕР_1 у м. Києві по вул. Маршала Тимошенка отримали від громадянина України ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 13000 євро та 8000 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ станом на 23.11.2018 становить 633266 грн. 90 коп., як оплату за замовлення технічного засобу для здійснення аудіо контролю осіб, закамуфльованого під банківську картку та технічного засобу для здійснення аудіо- відеоконтролю осіб, закамуфльованого під сумку.

Усвідомлюючи те, що вищевказані предмети належить до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, за контрабанду та збут яких передбачена кримінальна відповідальність, достеменно знаючи про незаконність своїх дій, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 замовили вищевказані технічні засоби на території Швейцарії, де в подальшому, у період з 08.01.2019 по 12.01.2019 здійснили їх незаконне придбання.

12.01.2019 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , слідуючи рейсом авіасполучення Бергамо-Київ прибули на митний пост «Аеропорт «Київ (Жуляни)» Київської митниці ДФС України, де з приховуванням від митного контролю, в особистих речах, близько о 11 год. 25 хв. незаконно, без відповідних дозволів, перемістили на митну територію України спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації.

Надалі, реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , 16.01.2019, перебуваючи в закладі громадського харчування «Гостинний двір «Чарда», що за адресою: Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Перемоги, 101, здійснили збут вказаних технічних засобів, які відповідно до попереднього огляду спеціаліста має ознаки спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, громадянину України ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб вчинив незаконне придбання та збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, вчинене повторно, а так само контрабанду спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, за попередньою групою осіб, тобто злочини передбачені ч.2 ст.359 та ч.2 ст.201 КК України.

16 січня 2019 року о 16 год. 07 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення.

17 січня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.359 та ч.2 ст.201 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.359 та ч.2 ст.201 КК України, один з яких відносяться до категорії особливо тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому орган досудового розслідування не виключає можливості, що ОСОБА_5 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для досудового розслідування та не вилучені на даний час; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим.

З метою запобігання вчинення підозрюваним ОСОБА_5 будь-яку з вищеописаних дій, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, за допомогою якого може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_10 клопотання підтримав та просив задоволити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, експертів, більш м`який запобіжний захід застосувати неможливо. У разі застосування застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою, повинна бути призначена у розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму, враховуючи, що особа, що підозрюється, вчинила особливо тяжкий злочин.

ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив у задоволенні клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_11 в судовому засіданні просив враховуючи особу його підзахисного, який свою вину визнає, сприяє органу досудового розслідування, а також те, що ОСОБА_5 має сильні соціальні зв`язки: дружину, дитину, являється єдиним годувальником в сім`ї та застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.201 Кримінального кодексу України, тобто контрабанда, а саме переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, вчинена за попередньою змовою групою осіб та злочину передбаченого ч.2 ст.359 Кримінального кодексу України, тобто незаконне придбання або збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст.12 КК України злочин за ч.2 ст.201 Кримінального кодексу Українивідноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується: витягом з ЄРДР за №0000117 від 25.09.2018 року, повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 17.01.2019 року, рапортом 3 відділу 1 управління ДКІБ СБ України №30/1/3-9979 від 21.09.2018 про виявлення злочину, поясненням ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події від 16.01.2019, протоколом про проведення оперативно-розшукового заходу від 11.09.2018, висновком експерта Українського НДІ спеціальної техніки та судових експертиз №87/3 від 15.11.2018 та іншими матеріалами кримінального провадження.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину визнає повністю, сприяє органу досудового розслідування, має місце постійного проживання, сильні соціальні зв`язки: дружину, дитину, єдиний годувальник в сім`ї.

Враховуючи зазначене, а також тяжкість вчиненого підозрюваним злочину, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для досудового розслідування та не вилучені на даний час; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим, що в свою чергу, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.201 та ч.2 ст.359 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку суду, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При вирішенні питання про обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та її розміру, суд враховує пояснення ОСОБА_5 , дані останнім в судовому засіданні, зокрема те, що собівартість аудізаписувального пристрою, який він спільно з ОСОБА_7 збули ОСОБА_8 становить 800 євро, решта суми отриманої від ОСОБА_8 становила їх фактичний заробіток.

Приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , зокрема те, що злочин передбачений ч.2 ст. 201 КК України відносить до особливо тяжких, вважаю за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 277 950 грн., оскільки саме цей розмір застави буде помірним для підозрюваного та достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, тимчасово непрацюючого, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 359, ч.2 ст. 201 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 17 год. 15 хв. 17 березня 2019 року.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 17 год. 15 хв. 16 січня 2019 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 277 950 грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1