ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 461/7147/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/7/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах

Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні матеріалів кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 28 вересня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Даною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову заступника начальника слідчого відділу Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 27.08.2018 року про закриття кримінального провадження №0001606.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 слідчий суддя виходив з того, що він повністю погоджується з позицією начальника СВ Прокуратури Львівської області, яка викладена в оскаржуваній постанові, про відсутність в діях судді Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_7 , суддів Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , сукупності суб`єктивних ознак складів кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.375 ч.1, 364 ч.1, 365 ч.1, 366 ч.1, 368 ч.1 КК України, а саме прямого умислу, а також неупереджених і достатніх даних для доведення вини осіб у суді, які б вказували на недотримання норм матеріального та процесуального закону або фактичним обставинам справи. Також суд вважав хибною позицію заявника щодо підслідності вказаних кримінальних правопорушень виключно Генеральній прокуратурі України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувану ухвалу як таку, що заперечує норми процесуального Закону та зобов`язати прокуратуру Львівської області направити дане кримінальне провадження до Державного Бюро Розслідувань.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до положень ч.4 ст.216 КПК України слідчі органів Державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів, вчинених, у тому числі, суддею.

Згідно п.1 Розділу X "Прикінцеві положення" КПК України положення ч. 4 ст. 216 цього Кодексу вводяться в дію з дня початку діяльності Державного бюро розслідувань України, але не пізніше п`яти років з дня набрання чинності цим Кодексом.

Абзацом 2 пункту 1 Розділу XI "Перехідні положення" КПК визначено, що після введення в дію положень частини четвертої статті 216 цього Кодексу кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років. Після закінчення дворічного строку кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, у тримісячний строк передаються слідчим органів Державного бюро розслідувань.

В даному випадку, відомості за №0001606 за заявою ОСОБА_5 про вчинення суддями Сихівського районного суду м.Львова і Апеляційного суду Львівської області кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені 27 червня 2018 року, тобто дане кримінальне провадження було розпочате після набрання чинності ч.4 ст.216 КПК України.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку постанова про закриття кримінального провадження винесена з порушенням вимог кримінального процесуального закону щодо підслідності, а тому вона підлягала скасуванню слідчим суддею і апеляційна скарга в цій частині є обґрунтованою.

Щодо викладених у скарзі ОСОБА_5 на постанову слідчого та його апеляційній скарзі вимог зобов`язати прокуратуру Львівської області направити кримінальне провадження №0001606 до іншого органу досудового розслідування, то вони не підлягають до задоволення, оскільки дане провадження постановою заступника начальника другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Львівської області об`єднане в одне провадження з матеріалами внесеними до ЄРДР за №0001603.

За змістом частин п`ятої, шостої ст.217 КПК України рішення про виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором. Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування не може бути оскаржене.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 216,217,307,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИла:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 28 вересня 2018 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково і скасувати постанову заступника начальника слідчого відділу Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 27.08.2018 року в частині закриття кримінального провадження №0001606 за ч.1 ст.365 КК України.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи