ПОСТАНОВА

Справа №:1-91/2011

Провадження №: 1/755/11/19

"06" лютого 2019 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , цивільного позивача ОСОБА_6 , підсудного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника про проведення додаткової транспортно-трасологічної та атвотехнічої експертизи у рамках кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 286 КК України, встановив :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Захисник підсудного ОСОБА_7 - ОСОБА_4 заявив клопотання про проведення додаткової транспортно-трасологічної та атвотехнінчої експертизи у цій справі.

Звернення умотивоване тим, що 25.09.2017 було проведено відтворення обстановки та обставин події. На теперішній час у кримінальній справі залишились нез`ясованими ряд обставин, які мають істотне значення для встановлення істини у цій справі, адже водії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають різні версії щодо обставин ДТП, яка мала місце 28.09.2007.

З первинних документів у даній кримінальній справі слідує, що слідова інформація на місці ДТП оформлена недостатньо та повноцінно не ідентифікувалася на місці пригоди. Так, перший косопоперечний слід, який за припущеннями експертів, що раніше проводили експертизи, оскільки не виконали повноцінних транспортно-трасологічних експертиз, вважається слідом автомобіля Skoda-Octavia, яким керував ОСОБА_7 , однак, при сухому дорожньому покритті має лишатися щось і від коліс, як мінімум задньої осі автомобіля VW-Passat, оскільки удар прийшовся в праву бічну задню частину останнього. Отже, виходить, що від нез`ясованого і непідтвердженого належним чином експертним шляхом місця зіткнення автомобіль VW-Passat, як слідує з показів водія ОСОБА_8 , які він надав в суді, розвернуло на 360 градусів.

Із схеми до протоколу ДТП, на сухій проїзній частині взагалі не залишилося ніяких слідів. На думку заявника, є очевидним, що це неможливо. Крім цього, навіть якщо враховувати можливість такого розвитку подій, то виходить, що кут між осями автомобілів Skoda-Octavia і VW-Passat не був сталим, тобто мало місце три фази зіткнення: первинний контакт, проміжна фаза і фаза роз`єднання ТЗ. На якій фазі, при відсутності навіть фото автомобіля Skoda-Octavia, спинилися експерти і до якої із трьох стадій реального і недослідженого ними механізму ДТП відноситься віртуальний кут, що враховується експертами, є незрозумілим. А ця обставина є надзвичайно важлива, оскільки саме на підставі цього можна визначити траєкторії руху транспортних засобів.

Звичайне комп`ютерне моделювання, виходячи із кінцевого положення транспортних засобів, їх загальних напрямків і траєкторій руху могло б вказати на точку місця зіткнення та швидкості обох ТЗ перед зіткненням. Саме на підставі цих об`єктивних даних експерти мають оцінювати різні суб`єктивні покази та відповідно варіанти розвитку подій, про що, зокрема, вказують водії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , і лише за тим експерти мають закладати технічно обґрунтовані дані у свої розрахунки.

З урахуванням того, що з технічної точки зору момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_7 при відновленні руху автомобілем VW-Passat виникає не в момент початку руху, а в момент наближення автомобіля VW-Passat до смуги руху автомобіля Skoda-Octavia на відстань меншої за безпечний бічний інтервал (це не більше 1,5м) або на відстань гальмівного шляху (який при невеликій швидкості також буде декілька метрів).

Таким чином, на думку захисника, для з`ясування ряду питань, що мають істотне значення для встановлення істини у справі, потрібні спеціальні знання, виникає необхідність в проведенні у даній кримінальній справі, у порядку ст. 312 КПК України, додаткової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи експертами Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, що знаходиться за адресою: 03170, м. Київ, вул. Велика Окружна, 4, з порушенням перед ними наступних питань: як розташовувалися в момент попарних контактів по відношенню одне до одного та елементів проїзної частини дороги транспортні засоби Skoda-Octavia і VW-Passat під керування водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .? Де з урахуванням комп`ютерного моделювання розташовувалося місце зіткнення вищевказаних транспортних засобів? Які були траєкторії руху транспортних засобів з урахуванням комп`ютерного моделювання перед зіткненням та після нього? Чи технічно обґрунтовані версії водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо механізму ДТП ? Яким чином з урахуванням встановленого механізму ДТП та діаграми світлофорного регулювання мали діяти водії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до вимог Правил дорожнього руху України? Ким з водіїв в даному випадку була створена аварійна дорожня ситуація?

Позиція сторін

Підсудний клопотання захисника підтримав з передумов наведених останнім, у той час, як інші учасники провадження заперечували проти його задоволенню, у світлі того, що доводи його автора зводяться до необхідності оцінки експертами наявних у справі доказів, а саме переоцінки одних над іншими.

Мотиви, з яких виходив суд при ухваленні постанови, і положення закону, яким він керувався у ракурсі устанолвених фактичних даних з цього питання

Підсудному висунуто обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, що він 28 вересня 2007 року, приблизно о 22 годині 20 хвилин керуючи технічно справним автомобілем марки Шкода Октавія реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у другій смузі проїзної частини вулиці Будівельників, в напрямку від бульвару Верховної Ради в бік регульованого світлофором перехрестя з вулицею Червоноткацька в м. Києві у темний час доби зі швидкістю приблизно 70 км/год., допустив порушення вимог п.п. 12.4, 8.7.3. е) та 8.10 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок цього сталося зіткнення передньою частиною автомобіля Шкода Октавія з задньою правою боковою частиною автомобіля Фольксваген Пасат.

Заявляючи клопотання про призначення експертизи, захисник посилається на те, що на теперішній час у кримінальній справі залишились нез`ясованими ряд обставин, які мають істотне значення для встановлення істини у цій справі, бо водії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають різні версії щодо обставин ДТП, яка мала місце 28.09.2007.

Згідно ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 КПК України експертиза в суді призначається з додержанням правил, передбачених главою 18 цього Кодексу.

Статтями 75, 312 КПК України в їх системному зв`язку визначено, що експертиза призначається у випадках, коли для вирішення певних питань при провадженні в справі потрібні наукові, технічні або інші спеціальні знання.

У цій справі, постановою суду від 27.03.2018 у задоволенні тотожного клопотанння сторони захисту про призначення експертизи судом було відмовлено, так як на момент його розгляду суд не заслуховував пояснень водіїв, які були учасниками ДТП щодо питання механізму настання самої пригоди.

На цей час судом заслухано пояснення свідків, підсудного, потерпілого, тож суд, у світлі того, що автор звернення його мотивує саме тим, що водії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають різні версії щодо обставин ДТП, яка мала місце 28.09.2007, уважає за доречне, здійснивши їх детальний аналіз, зазначити наступне.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що якщо для вирішення питань, які виникли у справі про злочин проти безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, потрібні спеціальні знання, суд має призначити експертизу. У відповідній ухвалі (постанові) слід навести необхідні експерту вихідні дані, що ґрунтуються на матеріалах справи. За наявності в них різних даних щодо обставин події суд доручає експерту дати висновок стосовно кожного з варіантів окремо. На підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів суд повинен зазначити у вироку, які вихідні дані він визнав такими, що відповідають дійсності, і з їх урахуванням оцінити висновок експерта. При цьому слід виходити з того, що згідно зі ст. 67 Кримінально-процесуального кодексу України висновок експерта не має наперед установленої сили, а також переваги перед іншими доказами і, як і всі вони, має бути оцінений судом за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та відповідно до закону.

У цій справі, сторонами фактично оспорюються вихідні дані, а саме швидкість руху з якою обвинувачений керував своїм ТЗ та те, на який сигнал світлофору він здійснював такий рух.

Разом з тим, у справі наявні висновки трьох експертиз. Ці експертизи були проведені, у тому числі, і з урахуванням приватних версій учасників ДТП. Так, підсудний і раніше указував на те, що рухався десь 60 км/год та цей факт ураховувався експертами, зокрема, при проведенні дослідження № 309 ат від 25.06.2010, № 133/4318/12-52 від 27.04.2012, № 12655/13-52 від 05.05.2014.

Під час допиту у суді учасники пригоди якихось кардинально нових даних щодо механізму пригоди, які б суттєво відрізнялися від їхніх пояснень, які вони надають на протязі останніх 10 років, не надали. Неустановлено такого роду відомостей (іноваційних даних) і при проведенні останнього відтворення.

Так, суд відмічає факт того, що пояснення підсудного дійсно не є сталими з часу порушення кримінальної справи, однак ураховує, шо його приватні версії щодо швидкості руху та сигналу світлофора на який здійснювався такий рух, які були ним повідомлені суду у цьому складі учасників (під головуванням судді ОСОБА_1 ) є тотожні до його ж пояснень, які він надавав суду під час розгляду справи суддею ОСОБА_9 , та такі пояснення аналізувалися експертами під час проведення відповідних експертиз, на них надано відповідні відповіді.

Тобто, на цей час, у дійсності судом сприймаються обставини цієї справи, як такі, що містять

в собі різні дані щодо обставин події та судом уже неодноразово (під час розгляду спарви під головуванням судді ОСОБА_9 ) доручалося експерту дати висновок стосовно кожного з варіантів окремо, та власне такі висновки отримано.

Як наслідок, на цей час, на підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів суд всього на всього повинен зазначити у вироку, які вихідні дані він визнав такими, що відповідають дійсності, і з їх урахуванням оцінити висновки експертів наявні у справі, а не призначати чергову експертизу з цією метою.

При цьому слід виходити з того, що згідно зі ст. 67 Кримінально-процесуального кодексу України висновок експерта не має наперед установленої сили, а також переваги перед іншими доказами і, як і всі вони, має бути оцінений судом за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та відповідно до закону.

Про доцільність призначення експертизи могла б іти мова, якби учасники ДТП надали нові унікальні пояснення, які раніше напротязі 10 років не надавали та ніколи і ніде не повідомляли, а так у дійсності їх пояснення, які детально проаналізовано судом, уже лунали в суді, були почуті та з їх урахуванням судом призначалися відповідні експертні дослідження.

Тобто, підстави регламентовані КПК для проведення експертизи відсутні.

Певні протиріччя та суперечності можуть бути усунуті в ході розгляду справи шляхом оцінки усіх доказів в сукупності, або ж через допит тих, чи інших експертиів, які проводили те, чи інше дослідже.

Так, згідно ст. 64 КПК України при розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню, у тому числі, 1) подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); 2) винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину (ст. 64 КПК України).

Положення ст. 66 КПК України, указують, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для справи. Таке збирання доказів здійснюється сторонами у порядку, передбаченому цим Кодексом через призму норм указаної статті зазаченого Кодексу.

Доказами в кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: показаннями свідка, показаннями потерпілого, показаннями підозрюваного, показаннями обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами (ст. 65 КПК України ).

Тим самим, обставини визначені ст. 64 КПК України установлюються через аналіз фактичних відомостей з числе передбачених ст. 65 того ж Кодексу в їх сукупності і при такому аналізі висновок експерта на підставі вихідних даних, які уже були почуті та проанізовані, не є тим засобом доказування, який має перевагу на іншими доказами, так як висновок експерта не має наперед установленої сили, а також переваги перед іншими доказами і, як і всі вони, має бути оцінений судом за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та відповідно до закону.

З огляду на наведене, суд не убачає передумов для призначення експертизи у цій справі так як через відсутні передумови визначені кримінально-процесуальним кодексом для призначення, адже за наявності в справі різних даних щодо обставин події саме суд на підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів повинен зазначити у вироку, які вихідні дані він визнав такими, що відповідають дійсності, і з їх урахуванням оцінити той чи інший висновок експерта.

Та, з урахуванням того, що пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про судову експертизу", ст.ст. 2, 75, 273, 296, 310, 312, 194, 310, 315-1 КПК України, суд постановив :

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про проведення додаткової транспортно-трасологічної та автотехнічої експертизи, відмовити.

С у д д я : ОСОБА_1