Провадження № 1-кп/761/1626/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі колегії суддів головуючого судді ОСОБА_1 суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 520 180 000 000 001 42 щодо обвинувачених:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прага, Чеської Республіки, громадянина України, одруженого, депутат Київської міської ради, член наглядової ради ПАТ «Комбінат Будіндустрії», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.209, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ст. 366-1 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, громадянина України, одруженого, працюючого водієм широкого профілю з експлуатації легкового та вантажного автотранспорту у ФОП « ОСОБА_11 », раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.5 ст.27, ч.2 ст.209 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.209, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ст. 366-1 КК України, ОСОБА_10 за ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.5 ст.27, ч.2 ст.209 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а саме: земельні ділянки з кадастровим номерами: :88:053:0020; :88:053:0022; :88:053:0053, які належать ТОВ «Міральянс», частку у статутному капіталі ТОВ «Юридичний Центр «Правозахисник» вартістю у грошовому вираженні 2000 грн., що становить 100 відсотків статутного капіталу та належить ОСОБА_9 та автомобіль марки «Mercedes» д.н.р. НОМЕР_1 , що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_12 .

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на майно прокурором зазначено, що вказані земельні ділянки є предметом кримінального правопорушення та визнанні речовим доказом, відповідають критеріям визначеним ст..98 КПК України. Крім того, вказані земельні ділянки підпадають під ознаки п.13 ч.1 ст.96-2 КК України. Також, зазначає, що відповідальність за ч.5 ст.191, ч.2 ст.209 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , передбачають додаткове покарання у виді конфіскації майна, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на майно, що належить обвинуваченому, у тому числі автомобіль, який належить дружині ОСОБА_9 ОСОБА_12 .

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи, що підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_9 не заперечував проти накладення арешту на майно, що належить йому на праві власності, щодо арешту земельних ділянок поклався на розсуд суду.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_10 підтримали позицію адвоката ОСОБА_7 .

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на викладене вище, а також враховуючи те, що земельні ділянки відповідають ознакам ст. 98 КПК України тобто мають ознаки речового доказу, оскільки є предметом вчинення злочину, окрім того є достатні підстави вважати, що вони можуть бути відчужені. Також, з урахуванням того, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України за якою обвинувачується ОСОБА_9 передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

При цьому, не підлягає задоволенню клопотання в частині накладення арешту на майно дружини ОСОБА_9 ОСОБА_12 , оскільки стороною обвинувачення не доведено, що вказане майно належить на праві спільної сумісної власності в тому числі обвинуваченому, також суду не надано відповідних даних, що зазначене майно перейшло у власність ОСОБА_12 не на підставі правочину, що виключає спільну сумісну власність подружжя.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170,171 КПК України, УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме:

-земельні ділянки з кадастровим номерами: :88:053:0020; :88:053:0022; :88:053:0053, які належать ТОВ «Міральянс», заборонивши розпоряджатись вказаними земельними ділянками;

-частку у статутному капіталі ТОВ «Юридичний Центр «Правозахисник», вартістю у грошовому вираженні 2000 грн., що становить 100 відсотків статутного капіталу та належить ОСОБА_9 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошений 26.12.2018 о 16 год. 30 хв.

Судді:

___________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3