Справа № 344/6726/19
Провадження № 1-кс/344/3692/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 09.04.2019року звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою, яка отримана судом 15.04.2019 року на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.

Скаржник в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим. Відтак враховуючи вимоги КПК щодо часових меж розгляду скарги, відсутності технічної змоги провести судове засідання в режимі відеоконференції, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу по суті з постановленням ухвали, враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Прокурор в судове засідання будучи повідомленим не з`являвся, надалі подав заяву, за змістом якої прохав про розгляд скарги без його участі та копії документів про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 120 160 0.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, оцінивши надані докази, якими заявник обґрунтовує скаргу, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, п.7 цієї ж норми передбачає можливість оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником, а п. 11 ч.1 ст. 303 КПК можливість оскарження відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Як встановлено слідчим суддею, в провадженні СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження № 120 160 0 від 31.05.2016 року, в межах якого ОСОБА_3 оголошено про підозру.

Матеріалами скарги (з оскаржуваної постанови) встановлено, що 18.03.2019 року на адресу Івано-Франківської місцевої прокуратури надійшло клопотання ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 120 160 0, однак прокурором встановлено відсутність підстав для задоволення клопотання, про що винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання від 20.03.2019 року (а.с. 16-18).

При цьому слідчим 11.04.2019 року та 15.04.2019 року винесено повідомлення про завершення досудового розслідування, яке 15.04.2019 року направлено поштою скаржнику. У повідомленні вказано, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 160 0 завершене, зібрані докази під час досудового розслідування є достатніми для складання обвинувального акту, у зв`язку з чим слідчий просить скаржника з`явитися для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1, 2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 26 КПК України).

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Як вбачається зі змісту скарги та доданих матеріалів, скаржник звертався до прокурора з клопотанням, в якому просив прийняти рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №120 160 0 на підставі п.п. 1,2,3 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто скаржник не звертався до прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 КПК України.

Із змісту постанови прокурора від 20.03.2019 року вбачається, що у задоволенні клопотання відмовлено з тих підстав, що орган досудового розслідування на момент розгляду клопотання не вбачає жодної з наведених підстав для закриття кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування було встановлено наявність достатніх підстав для повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчинені інкримінованого злочину, а обґрунтованість підозри підтверджується сукупністю , зібраних у ході досудового розслідування.

Тобто, зазначеною постановою прокурором не відмовлено в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а відмовлено в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.

Постанова про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження не являється відмовою у проведенні слідчих дій.

У відповідності до ч. 3ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, як встановлено слідчим суддею з матеріалів кримінального провадження №120 160 0, станом на час надходження до суду і на час розгляду даної скарги слідчим винесено повідомлення про завершення досудового розслідування.

Так, згідно з ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, з моменту винесення повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування процесуальна діяльність органу досудового розслідування (слідчого чи прокурора) щодо здійснення досудового слідства (як форми досудового розслідування) завершується.

В межах кримінального провадження №120 160 0 процесуальна особа органу досудового розслідування, керуючись принципом диспозитивності, визнала достатніми докази для складання обвинувального акту, що зумовило наслідки, передбачені ч. 1 ст. 290 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 160 0 завершено. Однак, завершення досудового розслідування в розумінні ч. 1 ст. 290 КПК України не виключає здійснення процесуальних дій, направлених на виконання вимог ст. 290 - 293 КПК України.

Оскільки стадія досудового розслідування вже завершилась, то слідчий суддя приходить до переконання, що дана скарга не може бути задоволена.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 2, 22, 220, 290, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1