Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2743/18
Провадження №: 1-кс/332/1291/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

старшого слідчого СВ Заводського ВП

Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 досудовим розслідуванням підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України в тому, що він 25.08.2018 року близько 22год.30хв., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, розподіливши ролі вчинення злочину між собою, знаходячись біля буд. 27 по вул.Радіаторній в м. Запоріжжі, підійшли зі спини до ОСОБА_7 , після чого одна з невстановлених осіб нанесла один удар невстановленим предметом в область попереку останнього, внаслідок чого ОСОБА_7 впав на землю, чим спричинила йому фізичний біль. Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, знаходячись перед ОСОБА_7 , погрожуючи останньому застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито викрав з правої руки ОСОБА_7 мобільний телефон «Blackview», моделі «E7S», в корпусі сірого кольору, ІМЕІ № 1: НОМЕР_1 ІМЕІ № 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, після чого зник з місця події, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 2700,00грн..

29 вересня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабіжі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та погрозою застосування такого насильства, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Органом досудового розслідування підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказана наявність достатніх підстав вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події від 26.08.2018 року, під час якого у ОСОБА_5 при собі було виявлено та вилучено вищезазначений мобільний телефон.

Крім того, орган досудового розслідування посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які обумовлюються вчиненням підозрюваним тяжкого злочину, його попереднє притягнення до кримінальної відповідальності, відсутністю стійких соціальних зв`язків та працевлаштування, що є, на думку слідчого, підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор у повному обсязі підтримали подане клопотання з викладених у ньому підстав та просили його задовольнити, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачене покарання від чотирьох до шести років, не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, не працевлаштований, тому існують ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому підозрюється.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що з підозрою він не згодний, оскільки все було інакше, ніж зазначено слідчим. Недозволених методів проведення досудового розслідування до нього не застосовувалось, були роз`ясненні права та повідомлено про підозру. Але він заперечує проти задоволення клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просить застосувати домашній арешт, оскільки він не має наміру приховуватися. Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання слідчого також заперечував, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Крім того, захисник акцентував увагу, що органом досудового розслідування не обґрунтовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя, заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені на його обґрунтування докази, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, зокрема, спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно наданих слідчим матеріалів, підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, ґрунтується на доказах, отриманих під час допиту потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події від 26.08.2018 року, під час якого у ОСОБА_5 при собі було виявлено та вилучено мобільний телефон. Отже, у судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, його майновий стан, міцність соціальних зв`язків, його вік, а також той факт, що він є раніше не судимою особою.
При цьому, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
На час розгляду даного клопотання належних доказів про те, що за час проведення досудового розслідування підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав якимось чином кримінальному провадженню, намагався вчинити інше кримінальне правопорушення, надано не було, оскільки з долучених в судовому засіданні корінців повістки про виклик ОСОБА_5 до слідчого вбачається, що всі ці повістки з викликом на 01.10.2018 року, 03.10.2018 року та 05.10.2018 року були вручені слідчим ОСОБА_4 лише 29.10.2018 року, тобто вже після настання тих дат, на які викликався підозрюваний, що фактично позбавляло його можливості з`явитися до слідчого у призначений час.
Таким чином, слідчий суддя не бере до уваги доводи сторони обвинувачення щодо обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить лише посилання на характеризуючи особу дані та тяжкість інкримінованого злочину, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.
Крім того, слідчим та прокурором не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, ОСОБА_5 буде ухилятись від слідства та суду або вчиняти інше кримінальне правопорушення.
При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п.80).
Положення ч.2 ст.194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, зокрема: наявність обґрунтованої підозри, достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вище викладене, а також ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.5 ч 1 ст.177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення, однак не надано доказів наявності обставин, передбачених п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, оскільки необґрунтована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цьому ризику.
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що запобігання ризиками, передбаченим ст. 177 КПК України можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст.194 КПК України терміном до 29.11.2018 року, тобто в межах строку досудового розслідування, оскільки такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, надасть змогу запобігти ризикам та забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.131,132,176-,178, 181, 193,194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк досудового розслідування, а саме до 29 листопада 2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, окрім викликів до органів досудового розслідування, прокурора і суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 29 листопада 2018 року такі обов`язки:
1)з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду за першим викликом і у призначений час.
2)не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу органу досудового розслідування, прокурора або суду.

3) утриматись від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що порушення перелічених умов домашнього арешту та невиконання покладених на нього обов`язків має наслідком застосування більш суворого запобіжного заходу.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а саме до Заводського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.
Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Контроль за виконання цієї ухвали покласти на старшого слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Запорізького Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1