ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1005/19 Справа № 189/109/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

22 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відео конференції клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:
-19.04.2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 187, п.6, п.9 ч. 2 ст. 115, ч.3 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 13 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В с т а н о в и л а:

Вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року остаточно призначено покарання у вигляді 13 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

12 лютого 2019 року до Дніпровського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження разом з апеляційною скаргою обвинуваченого на вказаний вирок та клопотанням про поновлення йому строку апеляційного оскарження даного вироку суду.
В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що він не оскаржував вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року з причин прибуття до Роменської ВК-56, а звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з проханням про перегляд вироку в частині застосування ч.5 ст. 72 КК України та зарахування йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 26.01.2018 року, але йому було відмовлено, оскільки він не оскаржував вирок суду в апеляційному порядку.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання, просив його задовольнити та прийняти апеляційну скаргу до розгляду. Прокурор просила клопотання залишити без задоволення.

Розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, колегія суддів дійшла висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України строк апеляційного оскарження вироку суду складає тридцять днів з дня його проголошення.
Згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У відповідності до ст. 116 КПК України закон вимагає додержання процесуальних строків, зазначені вимоги є визначальними і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.
Лише наявність поважних причин, які повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, у відповідності до ст. 117 КПК України є підставою для поновлення пропущеного строку.
Апеляційним переглядом встановлено, що вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року остаточно призначено покарання у вигляді 13 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Строк відбування покарання ухвалено відраховувати з 02 грудня 2015 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 02 грудня 2015 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року по дату вступу вироку в законну силу включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Обвинувачений ОСОБА_7 26 грудня 2017 року отримав копію вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року та цього ж дня ознайомився з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі. Даний вирок набрав законної сили 26 січня 2018 року.
Відповідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КПК України (зі змінами в ред.Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, набрав чинності 24.12.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було зараховано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з п.2 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції цього Закону) застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, тобто станом на 24.12.2015 року, покарання за яким не відбуте повністю.
Законом України від 18 травня 2017 року N 2046-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення" , який набрав чинності 21 червня 2017 року, частину 5 статті 72 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
За даних обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, оскільки вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року вже застосовано положення ч.5 ст.72 КК України та зроблено зарахування певного строку попереднього ув`язнення ОСОБА_7 в строк відбування покарання. Даний вирок суду в апеляційному порядку не переглядався і набув чинності 26.01.2018 року, а відповідно й обставини, які встановлені цим вироком не можуть бути переглянуті колегією суддів при розгляді апеляції засудженого.
До того ж, Роменським міськрайонним судом Сумської області вже розглядалося клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ч.5 ст. 72 КК України та ухвалою від 22 травня 2018 року залишено без задоволення. 09 січня 2019 року ухвалою Сумського апеляційного суду дану ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 травня 2018 року залишено без змін.
Враховуючи, що поважних причин, які б перешкодили обвинуваченому вчасно подати апеляційну скаргу на вирок останнім не зазначено та фактично нічим не обґрунтовано та не підтверджено, підстав для задоволення його клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду колегія суддів не вбачає.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що вказані обставини є перешкодою для поновлення строку апеляційного оскарження вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року та відкриття апеляційного провадження, тому апеляційна скарга засудженого відповідно до ст. 399 КПК України, підлягає поверненню.
Керуючись ст. 395, 398 , 399 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 -відмовити.
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали та оригінал апеляційної скарги разом з додатками невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4