В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого - ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження №0000167 від 02 лютого 2018 року, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сюрте Ужгородського району, ромської народності, громадянки України, з початковою освітою, не одруженої, яка має на утриманні вісім малолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 разом з угодою про визнання винуватості від 28.09.2018 року, укладеною між прокурором та підозрюваною.
З врахуванням даної угоди про визнання винуватості укладеної 28.09.2018 року між прокурором та підозрюваною, суд, відповідно до положень ст. 474 КПК України, переходить до провадження на підставі угоди.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, щонародивши сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала з малолітнім сином за адресою: АДРЕСА_1 , разом з біологічним батьком дитини ОСОБА_9 , однак при реєстрації народження дитини в органах РАЦС, повідомила про відсутність батька, а тому дитину було зареєстровано за заявою матері, а батька записано, у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України: «При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою».

Далі, ОСОБА_6 , продовжуючи проживати з малолітнім сином Отто в АДРЕСА_1 , разом з біологічним батько дитини ОСОБА_9 , 02 лютого 2016 року звернулась із заявами №44072,44073,44074 до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, що знаходиться за адресою: місто Ужгород, вулиця Станційна, 56, про призначення їй соціальної допомоги як одинокій матері.

Будучи обізнаною, що для оформлення соціальної допомоги вказаного вище виду необхідно подати заяву за місцем фактичного проживання, витяг з державного реєстру (Додаток №8 до свідоцтва про народження дитини), копії свідоцтв про народження та довідку про склад сім`ї, ОСОБА_6 звернулася до Сюртівської сільської ради із запитом про отримання довідки про склад сім`ї, яку їй було видано на підставі її слів за № 356 від 02 лютого 2016 року про те, що з нею проживають малолітні діти, в тому числі син ОСОБА_8 , та не зазначено ОСОБА_9 .

У подальшому ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , подала до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА заяву про отримання соціальної допомоги як одинокій матері, де була попереджена та взяла на себе під розписку зобов`язання в тому, що у разі змін у складі сім`ї ( укладення шлюбу, усиновлення дитини тощо) у період призначення та виплати допомоги, вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення.

Отже, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи настання останніх, діючи з метою оформлення соціальної допомоги як одинокій матері в Управлінні соціального захисту населення Ужгородської РДА, перебуваючи за юридичною адресою останнього, що в АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що відомості в довідці №356 від 02 лютого 2016 року про фактичний склад її сім`ї не відповідають дійсності, оскільки вона співмешкає разом з біологічним батьком сина ОСОБА_10 , з яким веде спільне господарство та виховує сина ОСОБА_8 , подала 02 лютого 2016 року вказану довідку про склад сім`ї до Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА.

Таким чином, достовірно знаючи, що відомості в довідці про склад сім`ї, виданій Сюртівською сільською радою є неправдивими, ОСОБА_6 подала її до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА як одну з підстав отримання соціальної допомоги як одинокій матері.

Далі, ОСОБА_6 , продовжуючи проживати з малолітнім сином Отто в АДРЕСА_1 , разом з біологічним батько дитини ОСОБА_9 , 19 липня 2016 року звернулась із заявою №46160 до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, що знаходиться за адресою: місто Ужгород, вулиця Станційна, 56, про призначення їй соціальної допомоги як одинокій матері.

Будучи обізнаною, що для оформлення соціальної допомоги вказаного вище виду необхідно подати заяву за місцем фактичного проживання, витяг з державного реєстру (Додаток №8 до свідоцтва про народження дитини), копії свідоцтв про народження та довідку про склад сім`ї, ОСОБА_6 звернулася до Сюртівської сільської ради із запитом про отримання довідки про склад сім`ї, яку їй було видано на підставі її слів за № 1192 від 19 липня 2016 року про те, що з нею проживають малолітні діти, в тому числі син ОСОБА_8 , та не зазначено ОСОБА_9 .

У подальшому ОСОБА_6 подала до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Станційна, 56 заяву про отримання соціальної допомоги як одинокій матері, вона була попереджена та взяла на себе під розписку зобов`язання в тому, що у разі змін у складі сім`ї ( укладення шлюбу, усиновлення дитини тощо) у період призначення та виплати допомоги, вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення.

Отже, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання останніх, діючи з метою оформлення соціальної допомоги як одинокій матері в Управлінні соціального захисту населення Ужгородської РДА, перебуваючи за юридичною адресою останнього, що в АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що відомості в довідці №1192 від 19 липня 2016 року про фактичний склад її сім`ї не відповідають дійсності, оскільки вона співмешкає разом з біологічним батьком сина ОСОБА_10 , з яким веде спільне господарство та виховує дітей, подала 19 липня 2016 року вказану довідку про склад сім`ї до Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА.

Таким чином, достовірно знаючи, що відомості в довідці про склад сім`ї, виданій Сюртівською сільською радою є неправдивими, ОСОБА_6 подала її до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА як одну з підстав отримання соціальної допомоги як одинокій матері.

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи проживати з малолітнім сином Отто в АДРЕСА_1 , разом з біологічним батько дитини ОСОБА_9 , 16 січня 2017 року звернулась із заявою №48539 до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, що знаходиться за адресою: місто Ужгород, вулиця Станційна, 56, про призначення їй соціальної допомоги як одинокій матері.

Будучи обізнаною, що для оформлення соціальної допомоги вказаного вище виду необхідно подати заяву за місцем фактичного проживання, витяг з державного реєстру (Додаток №8 до свідоцтва про народження дитини), копії свідоцтва про народження та довідку про склад сім`ї, ОСОБА_6 звернулася до Сюртівської сільської ради із запитом про отримання довідки про склад сім`ї, яку їй було видано на підставі її слів за № 179/02-28 від 16 січня 2017 року про те, що з нею проживають малолітні діти, в тому числі син ОСОБА_8 , та не зазначено ОСОБА_9 .

У подальшому ОСОБА_6 подала до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Станційна, 56 заяву про отримання соціальної допомоги як одинокій матері, вона була попереджена та взяла на себе під розписку зобов`язання в тому, що у разі змін у складі сім`ї ( укладення шлюбу, усиновлення дитини тощо) у період призначення та виплати допомоги, вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення.

Отже, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи настання останніх, діючи з метою оформлення соціальної допомоги як одинокій матері в Управлінні соціального захисту населення Ужгородської РДА, перебуваючи за юридичною адресою останнього, що в АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що відомості в довідці №179/02-28 від 16 січня 2017 року про фактичний склад її сім`ї не відповідають дійсності, оскільки вона співмешкає разом з біологічним батьком сина ОСОБА_10 , з яким веде спільне господарство та виховує дітей, подала 16 січня 2017 року вказану довідку про склад сім`ї до Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА.

Таким чином, достовірно знаючи, що відомості в довідці про склад сім`ї, виданій Сюртівською сільською радою є неправдивими, ОСОБА_6 подала її до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА як одну з підстав отримання соціальної допомоги як одинокій матері.

Далі, ОСОБА_6 , народивши сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала з малолітнім сином за адресою АДРЕСА_1 , разом з біологічним батьком дитини ОСОБА_9 , однак при реєстрації народження дітей в органах РАЦС, повідомила про відсутність батька, а тому дітей було зареєстровано за заявою матері, а батька записано, у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України: «При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою».

ОСОБА_6 , продовжуючи проживати з малолітніми дітьми Отто та АДРЕСА_1 , разом з біологічним батько дітей ОСОБА_9 , 01 серпня 2017 року звернулась із заявою №52143,52144 до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, що знаходиться за адресою: місто Ужгород, вулиця Станційна, 56, про призначення їй соціальної допомоги як одинокій матері.

Будучи обізнаною, що для оформлення соціальної допомоги вказаного вище виду необхідно подати заяву за місцем фактичного проживання, витяг з державного реєстру (Додаток №8 до свідоцтва про народження дитини), копії свідоцтв про народження та довідку про склад сім`ї, ОСОБА_6 звернулася до Сюртівської сільської ради із запитом про отримання довідки про склад сім`ї, яку їй було видано на підставі її слів за № 1134 від 28 липня 2017 року про те, що з нею проживають малолітні діти Отто та Крістофер, та не зазначено ОСОБА_9 .

У подальшому ОСОБА_6 подала до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Станційна, 56 заяву про отримання соціальної допомоги як одинокій матері, вона була попереджена та взяла на себе під розписку зобов`язання в тому, що у разі змін у складі сім`ї ( укладення шлюбу, усиновлення дитини тощо) у період призначення та виплати допомоги, вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення.

Отже, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання останніх, діючи з метою оформлення соціальної допомоги як одинокій матері в Управлінні соціального захисту населення Ужгородської РДА, перебуваючи за юридичною адресою останнього, що в АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що відомості в довідці №1134 від 28 липня 2017 року про фактичний склад її сім`ї не відповідають дійсності, оскільки вона співмешкає разом з біологічним батьком синів Отто та ОСОБА_12 , з яким веде спільне господарство та виховує дітей, подала 01 серпня 2017 року вказану довідку про склад сім`ї до Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА.

Таким чином, достовірно знаючи, що відомості в довідці про склад сім`ї, виданій Сюртівською сільською радою є неправдивими, ОСОБА_6 подала її до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА як одну з підстав отримання соціальної допомоги як одинокій матері.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Крім того, ОСОБА_6 , народивши синів Отто, ІНФОРМАЦІЯ_2 та Крістофера, ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала з малолітніми дітьми за адресою АДРЕСА_1 , разом з біологічним батьком дітей ОСОБА_9 , однак при реєстрації народження дітей в органах РАЦС, повідомила про відсутність батька, а тому дітей було зареєстровано за заявою матері, а батька записано, у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України: «При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою».

ОСОБА_6 , продовжуючи проживати з малолітніми дітьми синами Отто та Крістофером за адресою: АДРЕСА_1 , разом з біологічним батько дітей ОСОБА_9 , в період часу з 01 січня 2016 року по 01 лютого 2018 року отримувала призначену їй Управлінням праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, що знаходиться за адресою: місто Ужгород, вулиця Станційна, 56 соціальну допомогу як одинока матір.

Протягом всього періоду отримання соціальної допомоги одинокій матері, а саме з 01 січня 2016 року по 01 лютого 2018 року, ОСОБА_6 постійно проживала з батьком її дітей: синів Отто та ОСОБА_11 ОСОБА_9 , з яким вела спільне господарство та разом з яким виховувала спільних дітей, не перебуваючи офіційно у шлюбі, усвідомлюючи, що факт встановлення батьківства є підставою для припинення виплат соціальної допомоги як одинокій матері, з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання останніх, всупереч взятих на себе зобов`язань при зверненні із відповідними заявами до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, з корисливих мотивів, з метою отримання матеріального прибутку, шляхом обману приховувала від Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА факт спільного проживання з батьком дітей ОСОБА_9 , в результаті чого фактично не маючи статусу одинокої матері, безпідставно, отримувала соціальну допомогу, яка передбачено для вказаної категорії населення.

В результаті шахрайських дій ОСОБА_6 , фактично не маючи статусу одинокої матері, в період з 01 січня 2016 року по 01 лютого 2018 року, діючи з прямим умислом, шляхом обману, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, незаконно отримала грошові кошти в сумі 4086,36 гривень на утримання малолітніх дітей: синів Отто та Крістофера, якими вона заволоділа, шляхом щомісячного зняття готівки з розрахункового рахунку НОМЕР_1 , в результаті чого Управлінню соціального захисту населення Ужгородської РДА заподіяні матеріальні збитки на суму 4086,36 грн.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Як вбачається з угоди про визнання винуватості від 28.09.2018 року, прокурор та обвинувачена ОСОБА_6 , в присутності захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_5 та перекладача ОСОБА_13 , дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання підозри, правової кваліфікації дій підозрюваної, яка у повному обсязі підозри беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн., за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595,00 грн., на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначення остаточного покарання у виді штрафу у розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595,00грн.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.09.2018 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_6 .
Представник потерпілого в підготовчому судовому засіданні підтвердила згоду Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА на укладення між прокурором та підозрюваною про визнання винуватості, пояснила, що не заперечує проти умов, укладеної угоди про визнання винуватості.
Обвинувачена ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень у яких її обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю та щиро розкаялася у вчиненому, підтвердила укладення угоди про визнання винуватості та просила затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 підтвердив укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_6 та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Обвинувачена ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні пояснила, що права надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості вона повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнана, характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України визнає повністю.
Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачена підтвердила суду, що угода про визнання винуватості від 28.09.2018 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просила її затвердити.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 за ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману шахрайство та за ч.4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа кваліфіковано вірно.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання щодо розгляду угоди, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом на виконання вимог ст. 474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченої ОСОБА_6 не встановлено.
В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 28.09.2018 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України учасникам судового провадження роз"яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 28.09.2018 року вимогам ст.ст. 469, 470, 472 КПК України суд враховує що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій обвинуваченої вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України суд при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні має право затвердити угоду.
Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 28.09.2018 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.
За таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, обвинуваченій ОСОБА_6 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, у вигляді штрафу, і тому призначає, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 35 (тридцять п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595,00 (п`ятсот дев`яносто п`ять грн. 00 коп.) грн.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не застосовувався.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373,374,376, 395, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.09.2018 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000167 від 02 лютого 2018 року.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.4 ст. 358 КК України, призначивши покарання:

- за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять грн. 00 коп.) грн.;
- за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 35 (тридцять п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595,00 (п`ятсот дев`яносто п`ять грн. 00 коп.) грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглінення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 35 (тридцять п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595,00 (п`ятсот дев`яносто п`ять грн. 00 коп.) грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений прокурором, обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1