Ухвала

Іменем України
26 березня 2019 р.

м. Київ
провадження № 51-1411 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року затверджено угоду від 30 серпня 2018 року про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Держаному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України молодшим радником юстиції ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 127, ч.2 ст. 296, ч.4 ст.296, ст.340 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

- за ч.5 ст. 27. ч.2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки і п`ять місяців;

- за ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 127 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ч.2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч.4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ст. 340 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді позбавлення волі на строк три роки і три місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 09 березня 2017 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою в ІТТ ГУ НП в м.Києві.

Не погоджуючись з вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року, з підстав порушення, на думку захисника, прав його підзахисного ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року захиснику ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження цього вироку та повернуто його апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що захисник не навів поважних причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження вироку.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду внаслідок порушення вимог кримінального процесуального закону. Захисник зазначає, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що захисником ставилось питання про поновлення строків на апеляційне оскарження з метою порушення принципу правової визначеності.

Також, захисник вказує про те, що ним до суду апеляційної інстанції були надані документи, які містять дані про те, що вирок про затвердження угоди був отриманий останнім лише 12 листопада 2018 року, та лише з цього часу захисник мав можливість ознайомитись з його змістом.

Мотиви Суду

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як вже вище було зазначено, у касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , не погоджується з висновком апеляційного суду про відсутність поважних причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження вироку, оскільки вважає поважною причиною те, що вирок про затвердження угоди був отриманий останнім лише 12 листопада 2018 року.

На думку колегії суддів такі доводи захисника є безпідставними, враховуючи наступне.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 399 КПК України передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

При цьому, особа, яка звертається до суду із клопотанням про поновлення строку на подання апеляційної скарги, повинна довести, що причини пропуску встановленого законом строку є поважними. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала таку скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Процедура визначення строків подання апеляційної скарги для перегляду рішення місцевого суду має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. При цьому, суд має перевірити, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип остаточності рішень суду.

Суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу від 19 грудня 2018 року, дійшов правильного висновку, відмовляючи у поновленні строку на апеляційне оскарження захиснику ОСОБА_4 на вирок місцевого суду від 03 вересня 2018 року щодо ОСОБА_5 , через те, що захисник будь-яких поважних причин пропуску цього строку, не навів.

При цьому, апеляційний суд вірно зазначив, що про факт ухвалення вироку відносно ОСОБА_7 на підставі угоди про визнання винуватості, захиснику ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , було відомо ще 03 вересня 2018 року.
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень вирок Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року в справі №753/17036/18 оприлюднено 08 жовтня 2018 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень захисник мав можливість ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та, вважаючи, що такий вирок порушує права та законні інтереси його клієнта, міг оскаржити його в апеляційному порядку. У разі ж якщо в процесі ознайомлення із текстом вироку в ЄДРСР у захисника виникали труднощі щодо його ідентифікації, він не був позбавлений можливості уточнити цю інформацію, шляхом здійснення відповідного запиту до канцелярії місцевого суду.

Наведені обставини свідчать про те, що апеляційний суд, відмовляючи у поновленні строку на апеляційне оскарження та повертаючи апеляційну скаргу, діяв у відповідності із вимогами кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_4 та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст.428КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_3