печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2019 Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003888 від 02.09.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, громадянина України, неодружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працює, раніше судимий 18.11.2010 Печерським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 25.05.2014 по відбуттю строку покарання, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

01.09.2018 приблизно о 19 год. 55 хв. годині поблизу будинку за адресою: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, 20, між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малознайомим йому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбувся словесний конфлікт, у наслідок чого в останнього виникла неприязнь до ОСОБА_5 та умисел на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи з метою спричинення ОСОБА_5 , тяжких тілесних ушкоджень з мотивів гострої неприязні до нього маючи при собі ніж умисно, зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_5 у присутності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не менше двох ударів ножем, після чого останні втрутилися в бійку та припинили злочинні дії ОСОБА_3 .

Протиправними умисними діяннями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 було завдано тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота, ножового поранення черевної стінки, з ушкодженням тонкого кишечнику та геморагічного шоку.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, заявив про щире каяття у вчиненому. З приводу обставин пояснив, що 01.09.2018 він разом зі ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , перебував на вул. Миколи Бойчука біля будинку №20 в м. Києві. Приблизно о 20 він відійшов до гаражів справити природні потреби. Зайшовши за гаражі, почув крик ОСОБА_10 . А коли вибіг, побачив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 які чіплялися до ОСОБА_9 та хапали її за руки та ноги. Коли він наблизився до них, ОСОБА_12 сказав, щоб він не вмішувався в дану ситуацію на що він відповів, що ОСОБА_10 є близькою для нього людиною. Під час розмови із ОСОБА_12 , ОСОБА_11 різко схопив його лівою рукою за шию та міцно стиснув при цьому сказав -"Мені все одно на тебе", під час чого він спробував відштовхнути від себе ОСОБА_11 , але в нього не вийшло, відразу останній наніс йому правою рукою два удари в обличчя в наслідок чого він впав на коліна, при цьому потерпілий натягнув на голову його ж футболку заду одночасно тримаючи його за шию з верху. У цей час його погляд був спрямований на землю і він помітив як на землі лежить розкладний ніж чорного кольору "бабочка" (як лезо так і руків`я повністю були чорного кольору) після чого враховуючи те що він не міг вирватися із рук ОСОБА_11 , він схопив вказаний ніж правою рукою, зажавши його трьома пальцями (великим, мізинецем та безіменним) та, не піднімаючи голови та не дивлячись на потерпілого наніс не менше трьох ударів в ділянку живота. Через декілька секунд потерпілий його відпустив його відпустив та відійшов у бік.

Заявлений в справі цивільний позов визнав частково, а саме в частині матеріальної шкоди визнав в повному обсязі. Розмір заявленої моральної шкоди вважає значно завищеним.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що викладені в обвинувальному акті обставини вчинення ОСОБА_3 злочину відповідають фактичним обставинам справи. Заявлений в судовому засіданні цивільний позов підтримує в повному обсязі.

З дослідженого Висновку експерта № 1956/е від 15.11.2018 вбачається, що за ступенем тяжкості проникаюче колото-різане поранення живота, спричинене ОСОБА_5 відноситься до тяжкого тілесного ушкодження ( за критерієм небезпеки для життя). Колото різана рана пахової ділянки зліва відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставин справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, окрім тих, що стосуються спричинення та розміру моральної шкоди, завданої потерпілому, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_5 .

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність та/або відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, віднесений до категорії тяжких ( ст. 12, ч. 4, ст. 121 ч. 1 КК України). Як особа характеризується формально, раніше судимий, неодружений, з середньою освітою, проте офіційно не працевлаштований та суспільно корисною працею не займався, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття у вчиненні злочину. Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом під час розгляду справи не встановлено.

Оцінивши тяжкість вчиненого злочину, а також враховуючи, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену судимість, проте належних висновків для себе не зробив, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, справедливий та достатній для досягнення цілей покарання.

Водночас, враховуючи молодий вік обвинуваченого та його щире каяття у вчиненому, суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 121КК України.

Вирішуючи цивільний позов, заявлений у справі потерпілим ОСОБА_5 , суд вважає, що він підлягає до часткового задоволення, а саме в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 7023 грн.24 коп., а в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн., оскільки саме зазначений розмір відшкодування є еквівалентним обсягу моральних та фізичних страждань потерпілого.

На підставі п. 3 ч.1 ст. 118, ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 1619 грн.

Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту, а саме з 25 лютого 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи № 1956-е від 15.11.2018 в розмірі 1619,10 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 7023 грн. 24 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 12023 грн.24 коп.

Застосувати до ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі, взявши його під варту в залі суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя - ОСОБА_1