Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/59/19
провадження № 1-кп/632/57/19

28 лютого 2019 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та мешкає у АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно технічною освітою, без визначеного місця роботи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, засудженого 16 жовтня 2018 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2018 року близько одинадцятої години ОСОБА_5 знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , вирішив вчинити крадіжку банківської платіжної картки, що належала ОСОБА_4 та яка, згідно із ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що знаходились на той час на рахунку вказаної банківської картки.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 усвідомлюючи, що пластикова банківська картка видається банківською установою та є офіційним документом, та достовірно знаючи про місце її зберігання, із сумки ОСОБА_6 вчинив крадіжку банківської картки АТ «Таскомбанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_4 , яка є офіційним документом та містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього платіжного засобу, після чого залишив приміщення вказаної квартири та розпорядився банківською карткою на власний розсуд.

Продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи умисел спрямований на вчинення крадіжки, ОСОБА_5 маючи при собі викрадену банківську картку АТ «Таскомбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_4 , знаючи пін код, бажаючи заволодіти та розпорядитися грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку у власних цілях, діючи із корисливих мотивів, 27 серпня 2018 року між одинадцятою та дванадцятою годинами, використавши викрадену банківську картку, шляхом зняття готівки через банкомат, який знаходиться у магазині «Брусничка», що розташований у 3 - му мікрорайоні міста Первомайський Харківської області, повторно таємно викрав гроші, які належали ОСОБА_4 в сумі 500 гривень, обернувши їх на свою користь, а в подальшому витратив, спричинивши потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, про обставини скоєного дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку, пояснивши, що 27 серпня 2018 року у першій половині дня, він перебуваючи у зазначеному вище житлі, маючи умисел на таємне викрадення майна потерпілого належних останньому грошей, які знаходились на його банківському рахунку, реалізуючи свій злочинний намір, спочатку викрав офіційний документ банківську картку, видану на ім`я ОСОБА_4 , після чого продовжуючи діяти з метою заволодіння майном потерпілого, із корисливих мотивів, використавши викрадену банківську картку, шляхом зняття готівки через банкомат, який знаходиться у магазині «Брусничка», що розташований у 3 - му мікрорайоні міста Первомайський, повторно таємно викрав гроші, які належали ОСОБА_4 в сумі 500 гривень, витративши їх на власний розсуд.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють їх зміст, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують останнього.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії: за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу; за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченого, думку потерпілого про призначення ОСОБА_5 не суворого покарання, а також те, що останній добровільно відшкодував завданий збиток.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України останній вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання, дані досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_5 , відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та ризик його небезпеки для суспільства оцінюються як високі, а також те, що останній за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на даний час проходить стаціонарний курс психосоціальної реабілітації.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує і те, що обвинувачений 16 жовтня 2018 року був засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України і йому призначене покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

У даній справі кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, були вчинені ОСОБА_5 27 серпня 2018 року, тобто до постановлення вироку від 18 жовтня 2018 року.

Тому суд, керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, доходить висновку про визначення ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчинених злочинів, конкретних обставин справи, наслідків, що настали та даних, які характеризують обвинуваченого, суд хоча і призначає ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, однак доходить висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне, відповідно до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік і шість місяців.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на один рік і шість місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 жовтня 2018 року, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Згідно із ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1