Справа № 191/2950/16-к
Провадження № 1-кп/191/40/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000703 від 25 квітня 2016 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився у 1991 році січні місяці 27 дня в м. Синельникове, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, українця, громадянина України, раніше судимого:

- 22.06.2007 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 186, 75 КК України до чотирьох років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки;
- 09.12.2008 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186, 71 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі;
- 09.10.2012 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, 71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі;
- 24.01.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі;
- 31.03.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до чотирьох років трьох місяців позбавлення волі,
- 23.08.2017 Приморським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, 20.12.2017 Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

19 квітня 2016 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 прямував по вул. В. Інтернаціоналістів, м. Синельникове, Дніпропетровської області, де зупинившись біля будинку № 2а, побачив на стіні камеру відео спостереження марки «STS - 300» моделі «DAY & NIGHT CGD CAMERA». В цей момент, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи перебувати біля вказаного будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , реалізували свій раніше виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків- очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження кріплення, викрав камеру відео спостереження марки «STS - 300» моделі «DAY & NIGHT CGD CAMERA», котра належить TOB «Тріада», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 20.05.2016 № 6/12.1/1141 становить 1 021 гривню 50 копійок.

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , діючи умисно, з викраденим майном залишив вказане місце та розпорядився викраденим майном, належним ТОВ «Тріада» на власний розсуд, чим заподіяв товариству матеріальних збитків на загальну суму 1 021 гривню 50 копійок.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив, що дійсно викладені вище обставини мали місце 19 квітня 2016 року, о 21 годині, зазначивши, що в скоєному злочині щиро розкаюється, добровільно відшкодував шкоду та просить суд це врахувати при призначенні йому покарання.

Представник потерпілого ТОВ «Тріада» - ОСОБА_5 не з`явився до суду, надав суду заяву, з клопотанням проводити судовий розгляд за його відсутності, претензії до обвинуваченого відсутні.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставини вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, відсутні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням ч.4 ст. 70 КК.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
За ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати в строк призначеного покарання, покарання призначене Ухвалою Апеляційного суду Запоріжської області від 20.12.2017, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначити у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з 15.06.2017 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_3 в УВП № 4 м. Дніпро з 17.01.2017 року по 24.01.2017 року, з 06.02.2017 року по 04.05.2017 року, та з 15.06.2017 по 20.06.2017 року, перерахувавши зазначені строки із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати по проведенню: судової товарознавчої експертизи від 20.05.2016 року у сумі 351 грн. 84 коп.; Одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, р/р: 0004, МФО: 805012, , найменування установи банку: ГУДКСУ у Дніпропетровській області, призначення платежу: за експертизу № 6/12.1/1141 від 20.05.2016.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1