Провадження № 1-кп/742/18/19
Єдиний унікальний № 742/1522/18
ВИРОК
Іменем України
05 лютого 2019 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002284 по обвинуваченню :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України ,-
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 ,-
В С Т А Н О В И В :
19.12.2017, близько 12 години, ОСОБА_3 перебуваючи в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс кулаком один удар в ніс ОСОБА_6 , чим самим заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на спинці носа з синцями в обох очних ділянках, які згідно до висновку експерта №14 від 12.01.2018 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині не визнав повністю, та показав, що 19.12.2017 року він зустрів сусіда на ім`я ОСОБА_7 та запропонував йому роботу. Останній сказав, що зайде до нього пізніше і скаже результат. Цього ж дня він проходив повз будинок де живе ОСОБА_7 та побачив йо матір. Остання відкрила йому двері та запустила в квартиру. Він почув що в кімнаті хтось розмовляє і відкрив двері та помітив, чоловіка та жінку які скандалили і чоловік намагався ударити жінку. Відразу ж він закрив двері і пішов в іншу кімнату де знаходився ОСОБА_7 . Запитавши ОСОБА_8 чи потрібна йому робота він почав виходити з квартири і раптом в коридорі його вдарили ножем. Жодних конфліктів з нападником він не мав і не знає причину нанесення йому удару ножем ОСОБА_9 . Жодних тілесних ушкоджень потерпілій він не наносив.
На підтвердження винуватості та спростування вини ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині судом досліджені наступні докази надані, як стороною обвинувачення так і стороною захисту, а саме:
потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 19 грудня 2017 року вона з чоловіком були вдома, також в квартирі , але в іншій кімнаті перебували її свекруха та брат чоловіка. Близько 12 години до кімнати в якій знаходилася вона з чоловіком, відкрились двері в квартиру і заглянув чоловік. Вона з чоловіком вийшли в прихожу і запитали незнайомця, що він робить в їхній квартирі. Останній відповів, що прийшов до ОСОБА_10 , брата її чоловіка. ЇЇ чоловік попросив незнайомця вийти з квартири, але він не виходив . В коридорі почалася штовханина між чоловіком та незнайомцем. Незнайомець вдарив її чоловіка і той впав на вішалку. В цей час вона стояла за спиною чоловіка і невідомий чоловік наносить їй удар правою рукою в ніс від чого вона впала і в неї пішла кров. ЇЇ чоловік побачив, що обличчя в неї в крові випхав незнайомця з квартири. Під час конфлікту в прихожій квартира знаходилася вона, її чоловік ОСОБА_9 та невідомий чоловік, яким виявився ОСОБА_3 . Після того , як в неї пішла кров з носа , брат чоловіка ОСОБА_11 приніс їй рушник , а обвинуваченого вже не було в квартирі. Відразу після того, як вона почала кричати разом за братом чоловіка в прихожу вийшла мати її чоловіка. В цей день вона до працівників поліції не зверталась з цим питанням, але працівники поліції були в них вдома цього дня в вечірній час і працівник поліції ОСОБА_12 бачив,що в неї зламаний ніс.
Вона знімала побої та також зверталась до лікаря лора оскільки в неї зламана переносиця. На лікування вона витратила 10 тис. грн. Також вона довго ходила з синцями і їй було дуже стидно. Вона не могла піти ні в садочок до дитини, ні в магазин. Вона вважає, що це і є моральна шкода, яка завдана обвинуваченим;
свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що 19 грудня 2017 року він був вдома та прибирав. Після прибирання пішов до магазину за сигаретами і побачив ОСОБА_14 , який стояв в себе на балконі та запитав в нього на рахунок роботи чи потрібна вона йому . Він відповів, що він вже працює і робота йому не потрібна. Після цього ОСОБА_15 прийшов до нього додому та почав сваритись. Але він в цей час спав і прокинувся від того, що його покликала невістка ОСОБА_6 , щоб він подав полотенце і коли він вийшов до неї з полотенцем, то побачив, що в неї з носа текла кров. ОСОБА_16 біля потерпілої не було, а біля неї стояв її чоловік ОСОБА_17 ;
свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, 19 грудня 2017 року близько 12 години він був вдома і відпочивав з дружиною в себе в кімнаті, дивилися телевізор. До них в кімнату відкрились двері і заглянув невідомий йому чоловік. Він вийшов в коридор до нього та запитав, хто він і що йому потрібно. Невідомий почав висловлюватися нецензурною лайкою і відразу вдарив його в груди від чого він упав. В цей час його дружина стояла позаду нього. Піднявшись він взяв ножа, щоб захиститись . Коли невідомий чоловік наніс удар його дружині в обличчя то він не витримав та ударив ножем в плече невідомому,який виявився ОСОБА_18 і останній після цього вийшов з квартири.
Коли ОСОБА_19 наносив удар його дружині, то в коридорі більш нікого не було крім них, а свідок ОСОБА_11 вийшов в коридор до них з полотенцем тоді як ОСОБА_15 залишив квартиру. Дружина в цей час стояла та затуляла обличчя, бо в неї з носа текла кров.
Його мати ОСОБА_20 та брат ОСОБА_11 знаходилися в іншій кімнаті та вийшли коли ОСОБА_15 залишив квартиру ;
свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що 19.12.17 року вона прийшла з магазину і зайшла до своєї кімнати перевдягнутись . В даній кімнаті спав її син ОСОБА_21 , а інший син ОСОБА_17 разом з невісткою ОСОБА_22 були в іншій кімнаті. Коли вона зайшла, то двері в квартиру не замикала і кімната, в яку вона пішла також була з відкритими дверми. Вона побачила, що в квартиру зайшов сторонній чоловік, на даний час вона знає, що це підсудний. Двері вона йому не відкривала, він зайшов сам. Він запитав сина ОСОБА_8 на що вона відповіла, що він відпочиває і після цього ОСОБА_15 почав сваритись нецензурно і пішов до кімнати де були син ОСОБА_23 з невісткою. ОСОБА_23 вийшов до нього та почав запитувати хто він такий і після цього вона вже не дивилась в їхню сторону оскільки подумала, що син чоловік і сам розбереться. Через деякий час вона почула крик невістки , яка кликала ОСОБА_8 , щоб той подав їй полотенце. Спочатку вийшов в коридор син ОСОБА_7 , а вже потім вона вийшла, щоб подивитись що сталось. Коли вона вийшла в коридор то запитала, що сталось на що їй відповіли, що невістці ОСОБА_15 наніс удар в обличчя. Як відбувалися події вона не бачила, а бачила вже обличчя невістки в крові;
допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_24 показав, що дійсно він проводив судово-медичну експертизу потерпілої ОСОБА_6 .. Та не виключає, що тілесні ушкодження могли виникнути від одного удару.;
заява ОСОБА_6 від 20.12.2017 року відповідно до якої остання звернулася до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області та просила притягнути до відповідальності невідому особу, яка 19.12.2017 року незаконно проникла до квартири за місцем її проживання та нанесла їй тілесні ушкодження( а.п.58);
висновок експерта № 14 від 21.12.2017 року, яким встановлено, що у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено забійну рану на спинці носа з синцями в обох очних ділянках.
Дані тілесні ушкодження могли утворитися в результаті ударної дії тупого предмету з прикладанням травмуючої сили в ділянку носа.
Морфологічні властивості виявлених у ОСОБА_6 ушкоджень та ступінь їх загоєння не суперечать можливості їх утворення 19.12.2017 року.
Виявлена у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 забійна рана на спинці носа з синцями в обох очних ділянках відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я( а.п.60-62);
протокол проведення слідчого експерименту від 05.04.2018 року, проведений за участі потерпілої ОСОБА_6 , яка показала, яким чином ОСОБА_3 наніс їй удар правою рукою в ніс( а.п.63-67).
Оцінюючи докази з точки зору належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.
Потерпіла ОСОБА_25 та свідок ОСОБА_9 являються безпосередніми учасниками конфлікту з ОСОБА_3 , який виник в квартирі в якій вони проживали і їх показання, щодо події виникнення та розгортання конфлікту, суд вважає логічними та послідовними, які повністю узгоджуються між собою.
Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_20 , хоча особисто і не були свідком нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_25 , але вони були в сусідній кімнаті і відразу після того, як ОСОБА_25 покликала ОСОБА_13 то вони разом вийшли в коридор і побачили, що в ОСОБА_25 йде кров з носа і остання повідомила їм про особу яка заподіяла їй тілесні ушкодження.
Дані показання свідків , посилюють та узгоджуються з показаннями потерпілої та свідка ОСОБА_9 , оскільки свідки хоча і не були очевидцями події злочину, але майже відразу з`явилися на місці пригоди після виникнення конфлікту.
За таких обставин, показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 та потерпілої ОСОБА_6 суд визнає достовірними , та такими , що повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності «поза розумним сумнівом» свідчать про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ОСОБА_3 .
Кім того, показання потерпілої та свідка ОСОБА_9 , щодо характеру нанесення тілесних ушкоджень потерпілій , повністю узгоджуються з протоколом проведення слідчого від 05.04.2018 року в ході якого потерпіла показала , як ОСОБА_3 наніс їй удар в ніс та висновком експерта № 14 від 21.12.2017 року, які повністю узгоджуються між собою.
Посилання сторони захисту щодо недопустимості як доказу протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілою із тих підстав, що слідчий експеримент проводився не на місці вчинення злочину, суд вважає безпідставним, оскільки в ході даного експерименту потерпіла лише показала, яким чином їй було нанесено удар , а отже місце проведення експерименту не має вирішального значення.
Суд вважає, показання обвинуваченого щодо непричетності його до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_25 недостовірними та захисною версією, яка не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні та спростована вище зазначеними доказами.
Так , з показань потерпілої та свідків, а також самого обвинуваченим вбачається, що до даної події жодних неприязних відносин та конфліктів між обвинуваченим та родиною ОСОБА_26 не було.
За таких обставин, суд вважає сумнівними твердження обвинуваченого щодо безпричинного нанесення йому удару ножем свідком ОСОБА_9 , а показання свідків та потерпілої наданими лише з метою захисту останнього від кримінального переслідування.
Також суд не приймає до уваги твердження сторони захисту щодо неповноти досудового слідства та безпідставність відмови слідчим в задоволенні клопотань про проведення одночасного допиту та слідчих експериментів за участі обвинуваченого, оскільки відповідно до норм КПК слідчий є процесуально не залежною особою і має право самостійно вирішувати , які докази є належними та достатніми щодо доведення винуватості обвинувачених.
Окрім того, сторона захисту мала можливість одночасно допитати обвинуваченого та потерпілу в судовому засіданні, але таким правом не скористалася.
Що стосується проведення слідчого експерименту з обвинуваченим, то відмова в його проведенні слідчим також не впливає на результати розгляду справи, оскільки обвинувачений в судовому засіданні розповів свою версію розвитку подій і судом надано його показанням відповідну оцінку.
Також сторона захисту посилалася на ті обставини, що потерпіла звернулася за допомогою лише наступного дня , що викликає сумнів щодо правдивості її показань про нанесення тілесних ушкоджень саме обвинуваченим.
Суд , не приймає дані твердження до уваги, оскільки з висновку експерта , який узгоджується з показаннями потерпілої та свідків , вбачається, що тілесні ушкодження могли утворитися 19.12.2017 року .
Оцінюючи всі досліджені в судовому засіданні докази з точки зору достатності, суд вважає, їх достатніми, для доведення «поза розумним сумнівом» винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину .
За таких обставин, суд вважає доведеним, що 19.12.2017 року ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я і тому його дії кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено .
Крім цього, суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України є невеликої тяжкості, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, скарг за місцем проживання не надходило, на обліку в лікаря-психіатра та наркологічному диспансері не перебуває , немає постійного місця роботи, та висновок, зроблений Прилуцьким міськрайонним відділом з питань пробації, в досудовій доповіді, відповідно до якого виправлення ОСОБА_3 можливе без призначення покарання пов`язаного з позбавленням волі .

Приймаючи до уваги, вище зазначені обставини , суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливо при застосуванні до нього покарання в межах санкцій ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт на мінімальний строк.
Потерпілий ОСОБА_6 заявила позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної в розмірі 220 гривень та моральної шкоди в розмірі 10 000,00 гривень.
Оскільки , позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження понесених нею витрат на лікування то позовні вимоги в частині стягнення витрат на лікування в сумі 220 гривень не підлягають задоволенню..
Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, дослідивши подані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд на підставі ст. ст. 23 та 1167 ЦК України, вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди частково та з урахуванням принципу розумності та справедливості ,враховуючи при цьому характер протиправних дій відповідачів, глибину фізичних і моральних страждань потерпілої, тяжкість вимушених змін у її житті, пов`язаних з необхідністю лікуватися, визначає розмір моральної шкоди 500 гривень , яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 .
В іншій частині позов потерпілої задоволенню не підлягає внаслідок його необґрунтованості.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 150(сто п`ятдесят) годин .
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу - не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 500( п`ятсот) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1