Постанова
Іменем України

18 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 735/976/16-к
провадження № 51- 3611 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 10 квітня 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Коропського районного Чернігівської області від 16 січня 2017 року, ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, ч. 2 ч. 2 ст. 76 КК.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 70 000 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком, 28 травня 2016 року о 19:40, ОСОБА_7 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи мопедом «ALPHA» ZS 50 F, рухаючись по вулиці 30 років Перемоги в с. Сохачі Коропського району Чернігівської області, біля будинку № 71, порушуючи підпункти «а», «б» п. 2.1, «б», «г» п. 2.3, п. 2.9 та 12.1 Правил дорожнього руху, не був уважним до дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, застосував гальмування та допустив перекидання мопеду, внаслідок чого пасажир ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть.

Апеляційний суд Чернігівської області ухвалою від 10 квітня 2017 року вирок суду першої інстанції залишив без зміни.
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
Прокурор у касаційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що застосування до ОСОБА_7 при призначенні покарання ст. 75 КК не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, а також, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам КПК, оскільки суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки доводам, наведеним вапеляційній скарзі прокурора, залишаючи його апеляційну скаргу без задоволення, не зазначив конкретних підстав, з яких її визнано необґрунтованою. Також, на переконання прокурора, суд недостатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, його характеризуючи дані, не відшкодування в повному обсязі завданої та поведінку засудженого, який керуючи мопедом у стані сп`яніння, наражав на небезпеку всіх учасників дорожнього руху.

Захисник ОСОБА_9 подав заперечення на касаційну скаргу прокурора, в якому він з наведенням відповідних мотивів просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без зміни.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу прокурора і просив скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала касаційну скаргу прокурора та просила скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з м`якістю призначеного ОСОБА_7 покарання. Крім того, потерпіла зазначила, що ОСОБА_7 не відшкодував завданої шкоди, стягнутої судом на її користь.
Мотиви Суду
Заслухавши всіх учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено та кваліфікація вчиненого за ч. 2 ст. 286 КК у касаційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Згідно приписів ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Так, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, який згідно з вимогами ст. 12 КК є тяжким злочином.
При обранні ОСОБА_7 міри покарання, суд послався на дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше несудимий, має позитивні характеристики, частково відшкодував шкоду та обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, при цьому врахувавши позицію потерпілої, яка просила не призначати ОСОБА_7 покарання пов`язане з позбавленням волі, призначив засудженому покарання за ч. 2 ст. 286 КК, у виді позбавлення волі на строк 3 роки, яке є мінімальним в межах санкції вказаної норми.
Разом з цим, свого рішення про звільнення засудженого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК суд належним чином не мотивував, не обґрунтував підстав, з яких він дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, з урахуванням того, що ОСОБА_7 за відсутності посвідчення на право керування транспортними засобами, перебуваючи у стані значного алкогольного сп`яніння, керував мопедом, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого вчинив тяжкий злочин з невідворотними наслідками у виді смерті людини.
З урахуванням вказаних обставин, на думку колегії суддів, застосування щодо ОСОБА_7 положень ст. 75 КК є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки не сприяє меті покарання - виправлення засудженого і попередження вчинення нових злочинів, а тому є невиправдано м`яким заходом примусу.
Переглядаючи вирок за апеляцією прокурора, апеляційний суд доводів апеляційної скарги належним чином не перевірив, свій висновок про законність рішення суду першої інстанції щодо можливості виправлення ОСОБА_7 без відбування призначеного покарання з випробуванням, виходячи із встановлених судом першої інстанції обставин злочину та його особи, не обґрунтував, тим самим порушив вимоги ст. 419 КПК.
Враховуючи викладене, касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_7 скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність ст. 75 КК внаслідок м`якості з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та, за умови підтвердження обставин встановлених судом першої інстанції і тих же даних про особу винного, призначення засудженому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК із застосуванням ст. 75 КК слід вважати м`яким.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIIIвід 03 жовтня 2017 року,
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 10 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3