н/п 1-кс/640/671/19
"11" січня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
Штамп «ЗАВОД ТМ ПРОТЕК ДЛЯ ГАРАНТІЇ М. ХАРКІВ ПР, МОСКОВСЬКИЙ 273»; Інструкції з експлуатації доїльного апарату DaMilk АИД-1 з рукописними записами про номери агрегатів та дати відвантаження 47 штук; кислотний миючий засіб «Супер-КМС» та лужний миючий дезінфікуючий засіб виробник (ЧФ «Химресурс»), адреса розташування виробника: м. Донецьк, А/я 398, відібрано по 1 пляшці об`ємом близько одного літра, з невідомою речовиною жовтого та прозорого кольорів; Пакувальний картон з написом «DAMILK Доильный апарат АИД-1» відібрано один зразок, обклеєно полімерною плівкою та опечатано паперовою біркою з пояснювальним написом та підписами понятих.
Місцем зберігання арештованого майна слідчий просив визначити СУ ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14, 2-й під`їзд.
Крім того, службові особи ТОВ «Дамілк» (код 41450144), ФОП ОСОБА_5 (код НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_6 (код НОМЕР_4 ) та ФОП ОСОБА_7 (код НОМЕР_5 ), здійснили ряд службових підроблень, що виразились у внесенні завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів з приводу виробника реалізованої ними продукції, що мали місце у 2018 році.
Аналогічні порушення трудового законодавства України мають місце і у ТОВ «Дамілк», що здійснює діяльність з виробництва електроприладів у гаражних та складських приміщеннях за адресою: м. Харків, пр. Московський, 273, право власності на які не зареєстровано.
Викладене підтверджується допитом свідка та відомостями, наданими ОУ ГУ ДФС у Харківській області.
Враховуючи викладене, на підставі зібраних матеріалів та поданих клопотань, слідчим суддею винесено дві ухвали про проведення огляду у приміщеннях, що використовуються під час здійснення незаконної господарської діяльності.
20.12.2018 на підставі ухвал слідчого судді проведено огляди за даним кримінальним провадженням.
Так, проведено огляд офісних приміщень, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 66, в ході якого виявлено та вилучено: Вінчестер Vestern Digital 500 Гб серійний номер WMC2E6052123; Вінчестер HITACHI model 4DS728080PLA380; Вінчестер TOSHIBA s/n 53CKRKLNS WK5; Незаповнені фінансово-господарські документи ТОВ «Брендер», що не мають обов`язкових реквізитів офіційного документа, незаповнені бланки, які використовувались як чернетки, в тому числі для складання рукописних записів, всього на 340 арк.
Також, в ході огляду у зазначених приміщеннях на робочих місцях виявлено 67 осіб, жодних документів щодо працевлаштування яких не виявлено, їх відношення до ТОВ «Брендер» та ТОВ «Брендер мобайл» встановлюється. При цьому, лише 29 із вказаних осіб зареєстровані згідно відомостей ГУ ДФС в Харківській області в якості фізичних осіб підприємців, щодо всіх інших відсутня інформація та не були надані жодні документи, які є підставою для трудових відносин. Джерела доходів зазначених осіб встановлюються. В ході проведення огляду нежитлових складських приміщень, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Московський, 273, виявлено та вилучено майно, передік якого зазначено в протоколі огляду.
21.12.2018 слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на перелічене майно, що вилучене під час проведення оглядів.
22.12.2018 слідчим суддею винесено ухвалу про повернення клопотання на доопрацювання, яку 26.12.2018 о 12.00 год. отримала прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_9
27.12.2018 за результатами доопрацювання прийняте рішення про повторне направлення клопотання про накладення арешту на вилучене майно до слідчого судді.
28.12.2018 слідчим суддею винесено ухвалу про повернення клопотання на доопрацювання, яку 02.01.2019 о 17.00 год. отримала прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_9
05.01.2019 за результатами доопрацювання прийняте рішення про повторне направлення клопотання про накладення арешту на вилучене майно до слідчого судді. Орган досудового розслідування вважає, що є достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведення оглядів предмети, а також документи, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, адже мають індивідуальні ознаки, що мають відображатись в фінансово-господарській документації, в тому числі в документації державних контролюючих органів, та необхідні для проведення перевірки дотримання діючого законодавства та проведення ряду експертиз, зокрема, судово-економічної з метою встановлення розмірів завданих збитків.
Директор ТОВ «Брендер», ТОВ «Брендер Мобайл» ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, викликались належним чином. 11.01.2019 через канцелярію суду кожний з них подали заперечення, в яких, посилаючись на безпідставність досудового розслідування, процесуальні порушення при проведенні оглядів, невідповідність поданого клопотання вимогам КПК України, бездіяльність органів досудового розслідування, просили відмовити слідчому у задоволенні клопотання про арешт майна. Вказане питання просили вирішити без їх участі (а.с.101-199).
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна та слідчого.
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
05.01.2019 до ЄРДР внесені відомості за ч.1 ст.366 КК України, за фабулою: Службові особи ТОВ «Дамілк» (код 41450144), ФОП ОСОБА_5 (код НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_6 (код НОМЕР_4 ) та ФОП ОСОБА_7 (код НОМЕР_5 ), здійснили службові підроблення, що виразились у внесенні завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів з приводу виробника реалізованої ними продукції, що мали місце у 2018 році (а.с.88-89).
Метою проведення оглядів слідчий суддя зазначав виявлення неоформлених працівників, а також відшукання та вилучення фінансово-господарських документів ТОВ «Брендер», ТОВ «Брендер Мобайл», ТОВ «Дамілк», інших підприємств та ФОП, печаток і штампів підприємств, чорнових записів, бухгалтерської документації, щоденників, записних книжок, інших документів, що свідчать про використання найманої праці, банківських карток, цифрових носіїв інформації, мобільних телефонів, та грошових коштів, здобутих злочинним шляхом.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 172 КПК України, та дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна після усунення недоліків.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколів оглядів від 20.12.2018 предмети і документи, які зазначені в клопотанні слідчим, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя вважає необґрунтованими посилання власників майна на те, що вилучене під час проведення обшуків майно не стосується кримінального провадження, в межах якого воно подано, оскільки на час розгляду клопотання у суду існує сукупність підстав вважати, що вони є доказом злочину.
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУ НП в Харківській області, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.
Попередити керівника ТОВ «Брендер» ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1