Справа № 192/1681/18
Провадження № 1-в/201/252/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: засудженого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного вироком суду покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з апеляційного суду Дніпропетровської області надійшло для розгляду клопотання засудженого ОСОБА_3 , у якому останній просить зарахувати до призначеного йому вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У судовому засіданні ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити і зарахувати йому у строк призначеного вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення.

Вислухавши думку засудженого, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього документи, суд доходить до таких правових висновків.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як встановлено судом, 03 грудня 2010 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та засуджено із застосуванням положень ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років і шести місяців позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком два роки шість місяців. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 було змінено з тримання під вартою на підписку про невиїзд, із його звільненням з-під варти у залі суду. Вирок суду набрав законної сили 20 грудня 2010 року.

Постановою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2012 року було скасовано звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі з випробуванням терміном на два роки шість місяців, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2010 року із направленням останнього для відбування призначеного йому покарання. Постанова набрала законної сили 08 лютого 2012 року.

Згідно протоколу затримання особи від 03 грудня 2015 року, засудженого ОСОБА_3 було затримано в порядку виконання вищевказаної постанови Широківського районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2012 року і направлено для відбування покарання до установи виконання покарань.

Також, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року було зараховано засудженому ОСОБА_3 у строк відбування покарання, строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 21 травня 2010 року по 03 грудня 2010 року, включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з вимогами ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1). Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі (ч. 2). Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4).

Враховуючи період вчинення засудженим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, а також його засудження вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2010 року і постановлення рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, до останнього з урахуванням положень ст.ст. 4 і 5 КК України, застосовувалися положення частини 5 статті 72 в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 24 грудня 2015 року, якою було передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку: 1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини; 2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, внесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини того, а також те, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року засудженому ОСОБА_3 вже було зараховано у строк призначеного вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення з моменту його затримання до звільнення з-під варти у залі суду з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, при цьому, його подальше затримання 03 грудня 2015 року відбувалося вже в порядку виконання рішення суду про звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання, призначеного вищевказаним вироком суду, що не вважається попереднім ув`язненням у розумінні ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року і ЗУ «Про попереднє ув`язнення», нових підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, судом не встановлено.

Крім цього, судом не приймаються доводи засудженого ОСОБА_3 щодо необхідності зарахування йому за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року до строку призначеного вироком суду покарання, строк його перебування в установі виконання покарань під час оскарження судового рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням в період часу з 15 вересня 2016 року по 13 жовтня 2016 року, 10 листопада 2016 року по 15 грудня 2016 року, 10 квітня 2017 року по 01 червня 2017 року, 04 січня 2018 року по 18 січня 2018 року, оскільки цей період часу не може бути зарахований до строку призначеного покарання з огляду на те, що він не включається до строку попереднього ув`язнення, передбаченого ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, відповідно до якої, до такого строку може бути зараховано лише перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження, що не включає стадію апеляційного оскарження рішення суду, враховуючи набрання таким рішенням законної сили.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного вироком суду покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1