Справа № 761/818/19
Провадження № 1-кс/761/1134/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що Шевченківським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000311 від 01.08.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, в межах якого 24.02.2015 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2015, проведено обшук у квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено майно, зокрема, ноутбук червоного кольору SONY VAIO VPCCW1S1R/R (№50) з зарядним пристроєм, що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 та яке не наділено ознаками щодо якого надано дозвіл на вилучення ухвалою суду.

Вважаючи, що вилучені речі набули статусу тимчасово вилученого майна, оскільки дозвіл на вилучення спірного майна не надавався ухвалою суду, арешт на майно не накладався, а власник майна не має жодного процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, заявник просить зобов`язати старшого слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , або іншого уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні № 0000311 повернути ОСОБА_4 майно, вилучене 24.02.2015 під час проведення обшуку.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , підтримав вимоги та доводи, викладені у скарзі, просив задовольнити скаргу з підстав, які у ній наведені.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлений належним чином, що у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Встановлено, що на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2015, проведено обшук у квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено майно, зокрема, ноутбук червоного кольору SONY VAIO VPCCW1S1R/R (№50) з зарядним пристроєм.

Зіставляючи зміст ухвали слідчого судді з даними, що містяться у протоколі обшуку, приходжу до висновку, що дане судове рішення містить вказівку на відшукання та вилучення оригіналів документів що підтверджують фінансово-господарські відносини ряду конкретно визначених підприємств з Державним агентством резерву України та іншими суб`єктами господарської діяльності, у тому числі, суб`єктами підприємницької діяльності, які мають ознаки фіктивності, комп`ютерної техніки, чорнових записів, носіїв електронної інформації, печаток, штампів, які свідчать про причетність конкретних осіб до організації та вчинення вказаного злочину і мають значення речових доказів.
Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор мають, зокрема оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Отже, ухвалою слідчого судді прямо надано дозвіл на вилучення фінансово-господарських документів, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, печаток, штампів, які свідчать про причетність конкретних осіб до організації та вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України і мають значення речових доказів.
Поряд з тим, в ухвалі слідчого судді від 16.02.2015 про надання дозволу на проведення обшуку, відсутній дозвіл на виявлення та вилучення майна ОСОБА_4 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, належних доказів на обґрунтування того, що спірне майно наділене ознаками щодо якого надано дозвіл на вилучення не навів, так само відсутні данні, що спірне майно містить ознаки вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином згідно до вимог ч.7 ст.236 КПК України, спірне майно з моменту його вилучення, набуло статусу тимчасово вилученого майна, оскільки відповідають визначеним у ній критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно приписів абзацу 2 частини 5 статті 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Проте, як вбачається з матеріалів скарги, орган досудового розслідування з клопотання про арешт спірного майна у кримінальному провадженні №0000311 не звертався, отже згідно з приписами ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повинно бути повернуто особі, у якої воно було вилучене.

Приписами ч.1 ст.40 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України слідчий під час кримінального провадження та інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до норм ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Враховуючи викладене, а також те, що з моменту вилучення спірного майна пройшов значний проміжок часу, слідчий суддя вважає, що на даний час у подальшому утриманні майна відпала потреба, у зв`язку з чим, скарга підлягає задоволенню, а тимчасово вилучене майно поверненню особі у якої воно було вилучено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 306, 169, 171, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , або іншого уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні № 0000311 від 01.08.2014 повернути ОСОБА_4 майно, вилучене 24.02.2015 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- ноутбук червоного кольору SONY VAIO VPCCW1S1R/R (№50) з зарядним пристроєм.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 12.02.2019

Слідчий суддя