ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/423/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, українця, громадянина України, одруженого, освіта середня-спеціальна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат Вижукал Р.І, призваний 04.08.2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу по мобілізації в умовах особливого періоду і направлений на проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

04.08.2015 року наказом командира війської частини польова пошта В 4673 № 149 (по стройовій частині) зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення. Цього ж дня призначено на посаду водія механіка БМП-2, протитанкового взводу роти вогневої підтримки гірсько-піхотного батальйону та поставлено на всі види забезпечення.

Відтак, з 04.08.2015 року, з моменту зарахування солдата ОСОБА_5 до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби по мобілізації на посаді водія механіка БМП-2 протитанкового взводу роти вогневої підтримки гірсько-піхотного батальйону.

Так, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 в порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, у періоди з 31.12.2015 року по 10.11.2017 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, діючи умисно, самовільно без дозволу відповідних начальників та командирів, не з`явився вчасно на службу без поважних причин з щорічної основної відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , свої службові обов`язки не виконав, постійно перебуваючи за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та ,не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , поки 10.11.2017 року усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, прибув до військової прокуратури Дарницького гарнізону і заявив про себе.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у вчиненні інкримінованого йому злочин визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він будучи військовослужбовцем військової служби, своєчасно не прибув на службу у періоди з 31.12.2015 року по 10.11.2017 року, не з`явився вчасно на службу, весь цей час він лікувався, так як ним була отримана травма.
Також обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив що всі обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи.
Обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, без поважних причин, тривалістю понад один місяць.
Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_5 є з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_5 не встановлено.
Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів .
Також при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу, яке є більш м`яким та не зазначено в санкції ч.4 ст. 407 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 373-374 КПК України,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.
На вирок може бути подана апеляція до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: