Справа № 175/763/15-к
Провадження № 1кп/202/63/2019
УХВАЛА
Іменем України

29 січня 2019 року м. Дніпро

Індустріальний районний суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000599 від 07.03.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, неодруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, з середньою освітою, раніше судимого:
-29.05.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.302, ч.1 ст.303, ч.2 ст.303 КК України до 4 років позбавлення волі згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.4 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого слюсарем механозбірних робіт меблевої фабрики «Рофітфрейд», в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньо-технічною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, п.п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, -
в с т а н о в и в:

Прокурором, з посиланням на те, що обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, а обвинуваченому ОСОБА_10 домашнього арешту, який закінчується 02.02.2019 року заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та домашнього арешту, яке мотивоване тим, що, обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинувачених жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Стороною захисту, зокрема захисником ОСОБА_9 , заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 , з цілодобового домашнього арешту на нічний, адвокатами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 заявлено клопотання про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 на домашній арешт, яке мотивоване практикою Європейського суду з прав людини, тривалим знаходженням обвинувачених під вартою, зменшенням ризиків, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 заперечували щодо продовження дії запобіжного заходу, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених законодавством, просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_10 просив змінити запобіжний захід з цілодобового на нічний домашній арешт, посилаючись на необхідність лікування.
Суд заслухавши прокурора, сторону захисту, обвинувачених зазначає, що при продовжені запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд ураховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому судом враховано, що ризик переховування обвинувачених від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Крім того, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи із власне тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване».
Суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою та у виді домашнього арешту обвинуваченим, оскільки обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинувачених жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не забезпечить виконання процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам переховуватися від суду.
Ці обставини в сукупності, свідчать про наявність ризиків, що під впливом тяжкості покарань, яке загрожує обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вони можуть переховуватись від суду та у такий спосіб перешкоджатимуть розгляду кримінального провадження. Тому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в тому числі й домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які не зменшилися та існують на даний час.
Відтак, суд приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості на даний час, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню під цілодобовим домашнім арештом та проходженням лікування з дозволу суду.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 29.03.2019 року, включно.
ОСОБА_10 продовжити дію запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , з урахуванням дозволу проходження лікування, строком на два місяці, тобто до 29.03.2019 року, включно з продовженням дії раніше покладених обов`язків.
Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
1) з`являтися за викликом суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду.
Копію ухвали надіслати для виконання Чечелівському ВП ГУНП у Дніпропетровській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_15 та Чечелівський ВП ГУНП у Дніпропетровській області.
Клопотання сторонизахисту про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3