Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1873/18
Провадження № 1-кп/280/185/19
У Х В А Л А
05 лютого 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури, у кримінальному провадженні №0000722 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Коростишів Житомирської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який утримується в Державній установі "Житомирська установа виконання покарань (№8)", у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
встановив:
До Коростишівського районного суду Житомирської області 31.01.2019 від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури надійшов обвинувачений акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні подав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи раніше судимим за вчинення корисливо-майнового злочину, в період іспитового строку встановленого судом вчинив новий умисний, тяжкий злочин проти власності, отже, на шлях виправлення не став, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою закінчується 10.02.2019, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, не має стійких соціальних зв`язків, злочин вчинив перебуваючи на іспитовому терміні, а тому може повторно вчиняти нові злочини, продовжити свою злочинну діяльність, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти поданого клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Згідно положень ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи це питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011. Зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що підстави та ризики, які раніше стали наслідком обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не усунені, продовжують існувати, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає особі останнього, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, з огляду на тяжкість покарання, яке йому може бути призначене, дані про його особу, соціальні зв`язки, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає за доцільне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 314-315 КПК України, суд

постановив:

Продовжити застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто по 05 квітня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1