Справа № 344/1502/19
Провадження № 1-кс/344/964/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 розглянувши клопотання ОСОБА_5 про повернення вилучених коштів 29.01.2013 року за наслідком проведеного обшуку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулась із клопотанням про повернення вилучених коштів 29.01.2013 року за наслідком проведеного обшуку.

Доводами клопотання заявник вказує, що в провадженні ОВС СВ ДПС в Івано-Франківській (ДФС) перебувало кримінальне провадження № 0000038 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Як їй стало відомо, дане кримінальне провадження на досудовому слідстві завершено. Вважає, що вона стала заручником даного кримінального провадження, та незаконних дій слідчого та прокуратури, оскільки в неї незаконно на досудовому слідстві проведено обшук та вилучено кошти, які весь час незаконно та безпідставно утримуються органами слідства незважаючи на те, що вона не являється стороною кримінального провадження, та не має жодного відношення до ухилення від сплати податків чи підробки документів, в чому підозрюються вищенаведені особи. Їі в рамках даного кримінального провадження було тільки один раз допитано як свідка, даний процесуальний статус по справі відносно неї ніколи не змінювався. Однак органами досудового слідства грубо порушено її права гарантовані Конституцією України. 29 січня 2013 року, старшим оперуповноваженим з ОВС УГІМ ДПС в Івано-Франківській області старшим лейтенантом податкової міліції ОСОБА_9 було проведено обшук у її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку було виявлено грошові кошти на суму 45 000 (сорок п`ять тисяч) доларів США та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн., декілька тисяч євро та дрібні суми інших валют. Під час проведення обшуку ОСОБА_10 (її представник) зауважив співробітникам оперативного підрозділу, що виявлені грошові купюри належать йому. Він їх передав на підставі розписки їй гр. ОСОБА_5 - власнику квартири. Вищезазначену розписку було надано співробітникам оперативного підрозділу - про що було зроблено запис до Протоколу обшуку. Розписка свідчить про те, що ОСОБА_5 взяла на себе цивільне зобов`язання перед громадянином ОСОБА_10 . Отже, працівники поліції знали, що виявлені грошові купюри ніякого відношення не мають (!) до кримінального провадження (пов`язаного з доказуванням нібито отримання ТОВ «ЗОТ» цінностей внаслідок протиправної діяльності). Дізнавшись про вищезазначену обставину, оперативно уповноважені зателефонували до старшого. Після телефонної розмови (погодження з керівництвом) ОСОБА_10 із 45000 (сорока п`яти тисяч) доларів США було повернуто 40000 (сорок тисяч) доларів США. Це можуть підтвердити поняті. Але іншу частину належних йому сум які зберігалися у неї - не повернули! Вищенаведені дії працівників поліції свідчать про визнання того факту що кошти належали ОСОБА_10 . Не дивлячись на повідомленну ОСОБА_10 обставину (та доданої копії розписки для підтвердження), працівниками податкової поліції було вилучено грошові купюри: сто доларові в кількості 50 (п`ятдесят) штук; сто гривневі купюри в кількості 292 (двісті дев`яносто дві) купюри; п`ятсот гривневі купюри в кількості 10 (десяти) штук; двісті гривневі купюри в кількості 44 (сорок чотири) штуки; п`ятдесяти гривневі купюри в кількості 180 (сто вісімдесят) купюри.

Відповідно до Ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_11 від 27 січня 2013 року про задоволення клопотання про проведення обшуку було зазначено, що метою проведення обшуку є: виявлення та вилучення предметів, що можуть мати доказове значення в кримінальному провадженні, зокрема комп 'ютерної техніки, печаток СГД з ознаками фіктивності, підроблених бухгалтерських та податкових документів, тощо, оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів ТОВ «ЗОТ», які свідчать про фактичних поставщиків товарів, їх вартість та рух, засоби доставки та місця зберігання, об єми проведених операцій, суми отриманої виручки, рух грошових коштів, записи на паперових, електронних та інших носіях щодо неофіційної бухгалтерії товариства та готівкові кошти в межах інкримінованої суми 4 931 410 грн. З аналізу дій працівників податкової поліції вбачається, що частково вони визнали, що виявлені гроші належать саме ОСОБА_5 і ніякого відношення до наслідків діяльності ТОВ «ЗОТ» не мають. В матеріалах кримінального провадження яке передано на розгляд суду по даній справі немає жодного доказу відносно того, що я маю якесь відношення до такого провадження, а також немає жодного доказу підтвердження правомірності вилучення таких грошових коштів.

ОСОБА_5 вказала, що не має ніякого відношення до господарської діяльності ТОВ «ЗОТ», не є ні засновником, ні найманим працівником ТОВ «ЗОТ». Вона здійснює самостійно підприємницьку діяльність і тому вилучені незаконно кошти підлягають поверненню. Вона вільна у своїх правах стосовно власної квартири. має повне право тримати не тільки власні гроші у своїй квартирі для будь-якої мети, а будь-які інші речі, що не заборонені чинним законодавством України. Вказані кошти як частину боргу вона тримала дома і мала намір повернути ОСОБА_10 , які я у нього позичила деякий час тому. Працівники поліції, знаючи від неї що грошові кошти на суму 45 000 (сорок п`ять тисяч) доларів США та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. були отримані за розпискою (цивільним зобов`язанням) ОСОБА_5 , тобто до кримінального провадження не мають ніякого відношення (не входять до переліку зазначеного в ухвалі суду) - вилучили 5 000 (п`ять тисяч) доларів США та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. Працівники податкової поліції перевищили свої повноваження, вилучивши її власні збереження, - її гроші не мають ніякого відношення до діяльності ТОВ «ЗОТ» та до матеріалів досудового слідства кримінального провадження № 0000038 від 26.01.13 року, оскільки в її квартирі ТОВ «ЗОТ» господарську діяльність не проводить і її гроші речовими доказами у вказаній кримінальній справі - не можуть бути апріорі. Вважає, що її кошти не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, отже вони вилучені безпідставно. 12.11.2014 року, вона звернулася до старшого слідчого з ОВС СВ ДПС в Івано-Франківській області майора податкової міліції ОСОБА_12 з письмовою заявою про повернення їй незаконно вилучених коштів. Однак, листом відповіддю від 27.11.2014 року, який нею отримано тільки 01.12.2014 року, їй стало відомо, що її грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000038, у зв`язку з чим поверненню не підлягають.

Зазначила, що нею постанови про визнання її коштів речовими доказами ніколи не отримувалось, про існування такої постанови вона не знала і про те, що кошти визнано речовим доказом її ніхто ніколи не повідомляв, аналогічно їй невідомо чи на її кошти було накладено арешт. Такої Ухвали слідчого судді про арешт моїх коштів не існує, така їй не надавалася.

ОСОБА_5 та її адвокат в судовому засіданні підтримали вимоги клопотання. Пояснив, що будь-яких цивільних спірних правовідносин між адвокатом, як позичальником до боржника ОСОБА_5 , немає. Просив клопотання задовольнити з мотивів викладених в клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні, щодо задоволення даного клопотання заперечив, суду пояснив, що вже було звернення ОСОБА_5 про повернення кошті, але були відмови слідчих суддів, а також оскаржувались ОСОБА_5 , і дії слідчого органу досудового розслідування. Проводився обшук 29.01.2013р. за ухвалою слідчого судді, кошти були передбачені в ухвалі, тому це не є тимчасове вилучення майна, як зазначається в клопотанні. Ці кошти були визнані речовими доказами. На даний час кримінальне провадження передано до суду і перебуває на розгляді судді ОСОБА_13 , однак за ч.9 ст.100 КПК України, долю речових доказів буде вирішено судом. Оскільки вказані в клопотанні кошти є речовим доказом та містить відомості, які мають важливе значення для досудового розслідування, передача таких є неможливою, так як вони містять сліди кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

КПК України передбачено повноваження, обов`язки слідчого органу досудового розслідування.

Так у ст. 40 Кодексу зазначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій та уповноважений на вчинення певних дій.

У відповідності до ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Як встановлено під час провадження по справі на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 29.01.2013 року було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення предметів, що можуть мати доказове значення в кримінальному провадженні, зокрема товарів, їх вартість та рух, засоби доставки та місця зберігання, об єми проведених операцій, суми отриманої виручки, рух грошових коштів, записи на паперових, електронних та інших носіях щодо неофіційної бухгалтерії товариства та готівкові кошти в межах інкримінованої суми 4 931 410 грн.

Отже кошти передбачені даною ухвалою.

Постановою слідчого грошові кошти, які вилучені в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , (де жила на той час ОСОБА_5 ) ,визнано речовими доказами.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено,слідчим суддею нп доводи ОСОБА_5 про належність вилучених коштів адвокату Годецькому (за розпискою), що не існує будь-яких цивільних спірних правовідносин, які б розглядались судом за позовом позичальника до боржника ОСОБА_5 .

Пунктом 1 частини 6, 7 статті 100 КПК України на яку посилається в клопотанні встановлено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження та у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Разом з тим, дана стаття передбачає передачу речових доказів за певних умов це в тому числі ті, що не містять сліди кримінального правопорушення, що не стосується саме тих, які заявлені в клопотанні.

Однак, за ч.9 цієї ж статті 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

А тому, долю речових доказів коштів на стадії судового розгляду не може вирішувати слідчий суддя.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про повернення вилучених коштів 29.01.2013 року за наслідком проведеного обшуку - слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 22, 26, 28, 40, 168-169, 303, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про повернення вилучених коштів 29.01.2013 року за наслідком проведеного обшуку, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 01 лютого 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1