06.03.2019 Провадження № 1-кс/331/1233/2019
Єдиний унікальний номер № 331/57/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000099, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2018 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Серби Ємільчинського району Житомирської області, громадянина України, одруженого, який не має неповнолітніх дітей на утриманні, із вищою освітою, обіймаючого посаду начальника філії «Оріхівський автордор» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України», який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 191 КК України.

В обґрунтовано клопотання зазначено, що вказаній особі обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: Згідно наказу №49-ВК від 05 вересня 2016 року затвердженого директором ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України», ОСОБА_7 ОСОБА_5 призначено на посаду начальника філії «Оріхівський автодор» з 06 вересня 2016 року з філії «Гуляйпільський райавтодор» на підставі заяви ОСОБА_5 від 01.09.2016. ОСОБА_5 перебуваючи на посаді начальника філії «Оріхівський автодор» зловживаючи своїми службовим становищем, умисно з корисливих мотивів, маючи на меті отримання неправомірної вигоди пропонував мешканцям м.Оріхів та Оріхівського району Запорізької області послуги з укладання асфальтобетонного покриття при цьому використовуючи ресурси державного підприємства, які знаходяться у його віданні, а саме необхідні на те матеріали, техніку та працівники філії «Оріхівський автодор». В подальшому ОСОБА_5 , складаючи не дійсні договори, надавав замовникам вище вказані послуги та виписував за ці послуги відповідні на те документи, а саме акт приймання виконаних робіт, калькуляційну вартість машино-години її експлуатації та товаротранспортну накладну, які завіряв своїм підписом та ставив мокру печатку філії «Оріхівський облавтодор». Так, наприкінці 2017 року до ОСОБА_5 звернулась ОСОБА_8 з метою укладки асфальту біля свого магазину, який розташований за адресою АДРЕСА_2 . В ході бесіди ОСОБА_5 , маючи намір на незаконне збагачення та отримання неправомірної вигоди повідомив, що в цьому році роботи проводитись не будуть та попрохав зателефонувати на початку осені 2018 року. 13 вересня 2018 року ОСОБА_8 зателефонувала ОСОБА_5 та в ході телефонної розмови останній повідомив, що за один квадратний метра вона повинна буде заплатити йому грошові кошти в сумі 270 гривень, на що ОСОБА_8 погодилась та пояснила, що потрібно 140 квадратних метрів. Далі ОСОБА_5 повідомив останній, що йому буде потрібно заплатити 37 800 гривень за надання даних послуг та пояснив, що грошові кошти йому потрібні одразу та він зараз приїде. Після чого через 30 хвилин ОСОБА_5 прибув до магазину «Цезарь» за адресою Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул. Преображенська, буд. 5а. Оглянувши ділянку, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, вирішив запропонувати ОСОБА_8 додаткові послуги за додаткову плату у вигляді засипання території відсівом, для вирівняння поверхні, який зберігається на території філії «Оріхівський автодор». На його пропозицію ОСОБА_8 погодилась та ОСОБА_5 повідомив, що за всі його послуги вона повинна буде передати йому грошові кошти в сумі 40 000 гривень, на що остання погодилась та передала йому вище вказані грошові кошти для того, щоб останній виділив працівників, техніку та матеріал для укладки асфальту. Після чого, наступного дня 14.09.2018 о 08 год. 00 хв. до магазину ОСОБА_8 приїхали працівники філії «Оріхівський облавтодор», які використовуючи техніку та матеріали філії «Оріхівський облавтодор`поклали останній асфальтобетонну суміш біля її магазину. Того ж дня о 17 год. 00 хв. до ОСОБА_8 приїхав ОСОБА_5 та передав останній договір про надання транспортних послуг, акт приймання виконаних робіт на суму 600 гривень, калькуляційну вартість машино-години її експлуатації на суму 150 гривень та товаро-транспортну накладу №303037 від 14.09.2018.
Крім того, 13.09.2018 року ОСОБА_5 , будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище, розуміючи наслідки вчиненням ним кримінального правопорушення, запропонував ОСОБА_8 свої послуги з укладки асфальтобетонного покриття та надання для цього працівників своєї філії, а також необхідних на те матеріалів та техніки, отримавши за вказані дії грошові кошти в сумі 40 000 гривень. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, 14.09.2018 року наказав своїм підлеглим працівникам виконати роботи, пов`язані з їх службовими обов`язками, але не для досягнення цілей філії, а для досягнення своєї злочинної мети з укладки асфальтобетонного покриття, використовуючи техніку, матеріали та ресурси, які перебуваються у власності філії «Оріхівський автодор». Так, 14.09.2018 року працівники філії «Оріхівський автодор» прибули за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул. Преображенська, буд. 5а, де біля магазину «Цезарь» виклали асфальтобетонну суміш, яку доставили до вказаного місця вантажним автомобілем «КАМАЗ», що належить філії «Оріхівський автодор», та провели укладку асфальту. Після виконаних робіт приблизно о 17:00 годині 14.09.2018 року ОСОБА_5 прибув до вказаного магазину для зустрічі з ОСОБА_8 та передав останній підроблені документи про виконання робіт, пов`язаних з укладкою асфальту, а саме: договір про надання транспортних послуг, акт приймання виконаних робіт на суму 600 гривень, калькуляційну вартість машино-години, її експлуатації на суму 150 гривень та товаро-транспортну накладу №303037 від 14.09.2018 року, при цьому філія «Оріхівський автодор» ніяких послуг з укладки асфальтобетонної суміші та транспортних перевезень в 2018 році не складала. Таким чином, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України» спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 42 216, 26 грн.
Так, слідчий та прокурор вважають, що ОСОБА_5 є посадовою особою, тому може впливати на свідків та потерпілого у даному провадженні, оскільки свідки являються його безпосередніми підлеглими, а також переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, так як вчинив злочин пов`язаний з корупцією. Крім того, зазначили, що про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, свідчить те, що вказаний злочин вчинений посадовою особою, пов`язаний з корупцією, клопотань від поручителів не надходило, а також нездатність більш мяких заходів запобігти ризику переховування від органів досудового розслідування, суду.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, вважала його обґрунтованим та просила задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що застосування до його підзахисного найсуворішого запобіжного заходу неможливо взагалі, оскільки така заборона прямо передбачена п. 3 ч.2 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинення злочину середньої тяжкості, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, даних про те, що він переховувався від слідства, перешкоджав кримінальному провадженню або вчинив інше кримінальне правопорушення немає. Ризики, зазначені прокурором, нічим не підтверджені, висновки слідства про те, що у справах, пов"язаних із корупцією неможливо застосовувати інші запобіжні заходи, суперечать нормам КПК, тому просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та зазначив, що він не переховується від слідства, постійно перебуває вдома або на роботі, ніякого тиску на свідків не чинить та не має намір чинити, тому застосування до нього суворого запобіжного заходу підстав немає.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, дійшов наступного.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000099, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 191 КК України.

28.02.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами: заявою ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 24.07.2018 року; протоколом огляду місця події від 26.12.2018 року; протоколом обшуку від 21.01.2019 року; протоколами допиту свідків; протоколом тимчасового доступу до речей і документів та іншими документами.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що підозра пред`явлена ОСОБА_5 обґрунтовано.

Згідно положень ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Крім того, відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень середньої тяжкості, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років. Слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання та реєстрації, працевлаштований. В той же час, ані слідчим у клопотанні , ані прокурором у судовому засіданні не зазначено ніяких даних про те, що під час досудового слідства ОСОБА_5 переховувався, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Не містять таких даних і письмові матеріали, додані до клопотання.

За таких підстав, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо раніше несудимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості подано до суду без наявності для цього будь яких підстав.
В той же час, вимоги ст. 177 КПК України покладають на слідчого суддю обов"язок перевірити наявність усіх підстав для застосування запобіжного заходу та мети його застосування.

Так, прокурором заявлено про існування ризику можливого переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує, а також той факт, що ймовірно вчинений ним злочин пов"язаний із корупцією. Однак, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що це є лише припущенням сторони обвинувачення та спростовується дослідженими у судовому засіданні доказами, оскільки дії підозрюваного на сьогодні кваліфіковані за нормами КК України як злочини середньої тяжкості, ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв"язки, постійне місце проживання та офіційне місце роботи, тому будь-яких сумнівів у тому, що він не має намір переховуватися від слідства, а буде належним чином виконувати свої процесуальні обов"язки не має. На користь цього свідчить і той факт, що підозрюваний самостійно прибув до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо нього.

Аналізуючи обставини злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що ризик ймовірного незаконного впливу на свідків, зазначений слідчим, також не доведено. Слідчий суддя звертає увагу на те, що з метою попередження зазначеного ризику та забезпеченню повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи слідчим суддею 27.02.2019 року було задоволено клопотання слідчого про допит свідків та потерпілої в порядку ст. 225 КПК України. За таких обставин на сьогодні вказаний ризик взагалі виключається. У зв`язку із викладеним слідчий суддя відкидає доводи органу досудового розслідування щодо існування наведених у клопотанні ризиків.

Разом із цим, в судовому засіданні встановлена наявність іншого ризику, про який не зазначено органом досудового розслідування, а саме: ризику можливого продовження злочинної діяльності, оскільки підозрюваний є посадовою особою, кримінальні правопорушення, які інкриміновані ОСОБА_5 , вчинені із використанням службового становища, на сьогодні підозрюваний не відсторонений від посади (вказане клопотання слідчим до суду не направлено та вирішення цього питання не ініціовано), має доступ до відповідної техніки, документації, тощо, за допомогою якої, ймовірно, було вчинено злочин, тому має реальну можливість, використовуючи своє службове становище, продовжити вчиняти злочини. За таких обставин, слідчий суддя знаходить доведеним ризик можливого продовження злочинної діяльності.

В той же час, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України"-1).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи той факт, що прокурором у судовому засіданні було доведено обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри за ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 191 КК України та наявність одного ризику у розумінні ст. 177 КПК України, враховуючи обставини вчинених ним злочину, беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має стійки соціальні зв`язки, слідчий суддя доходить висновку, що прокурором не доведено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків та цілей кримінального провадження, тому слідчий суддя вважає, що більш доцільним буде застосування до ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000099, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2018 року у відношенні підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 191 КК України, ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора за усним чи письмовим викликом;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: м. Пологи Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора ;
- повідомляти слідчого або прокурора про зміну свого місця проживання.

Строк запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язанні встановити до 28.04.2019 року включно.

Роз`яснити, що у разі невиконання покладених обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладене грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Звернути увагу керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 та начальника Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області на недотримання вимог ч.2 ст. 183 КПК України в частині відсутності визначених законом підстав для звернення до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 та вжити заходів для усунення порушень прав людини працівниками Запорізької місцевої прокуратури № 1 та слідчими Олександрівського ВП ГУНП Запорізькій області.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1