Справа №345/362/19
Провадження № 1-кс/345/133/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.01.2019 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, яке надійшло до суду 29.01.2019, -

ВСТАНОВИВ :

Заступник начальника СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.121 КК України, так як, він вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років. Також підозрюваний не працює та не навчається, раніше судимий. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому з метою виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вище вказаних ризиків, заступник начальника СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області клопоче про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий працівниками Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області 27.01.2019 року о 07.20 год., в порядку ст. 208 КПК України.

Факт надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, більше ніж за три години до по початку розгляду цього клопотання слідчим суддею, посвідчений підписом підозрюваного на примірнику клопотання, поданому суду.

В судовому засіданні прокурор просить клопотання задоволити, оскільки ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та на даний час наявні ризики, передбачені ст..177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 вказав, що вину у пред`явленій підозрі визнає, розкаюється.

Захисник ОСОБА_5 просить застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, оскільки останній має тісні соціальні зв`язки, проживає з матір`ю, опікується нею, характеризується позитивно. На даний час потребує огляду травматолога та є особою молодого віку. Також просить врахувати і негативну характеристику потерпілого.

Заслухавши думку прокурора, який просить задоволити клопотання заст..начальника СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області у зв`язку з існуванням, визначених ст.177 КПК України, ризиків; думку підозрюваного, захисника, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Згідно з ч.2 ст.177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 України, а саме в умисному нанесенні тілесного ушкодження, небезпечного в момент заподіяння.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 27.01.2019 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 знаходились у квартирі останнього за адресою АДРЕСА_1 , де розпивали спиртні напої, внаслідок чого перебували в стані алкогольного сп`яніння.

Під час розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у кімнаті вітальні вказаної квартири відбувся словесний конфлікт, який переріс у шарпанину та фізичну боротьбу. Під час конфлікту ОСОБА_4 вибіг до кухні, звідки повернувся із кухонним ножем в правій руці та накинувся з ним на ОСОБА_7 . При цьому, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 умисно наніс згаданим ножем два удари в ділянку правої половини грудної клітки ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив потерпілому останньому рану та проникаюче пораненням правої половини грудної клітки, правобічний пневмоторекс, підшкірну емфізему справа, що викликало необхідність проведення операції.

Проникаюче пораненням правої половини грудної клітки, правобічний пневмоторакс відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення.

27.01.2019 року ОСОБА_4 оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Указана підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом проведення слідчого експерименту, заявою самого ОСОБА_4 ..

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки..
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
Таким чином, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слідчий суддя враховує не лише наявність у кримінальному провадженні вагомих доказів обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що підозрюваний, перебуваючи на волі може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків.
До того ж, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя поряд з цим також враховує особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, те , що він ніде не працює, не навчається, не одружений, утриманців не має, а тому він схильний до суспільно-небезпечної поведінки, що фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку слідчого або прокурора у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту.

Крім того, згідно вироку Калуського міськрайонного суду від 15.01.2019 року, який не набув законної сили, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, необхідно задоволити, а до підозрюваного застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

Крім того, поза розумним сумнівом, злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , поєднаний із насильством, а тому на підставі п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Відтак, зважаючи на наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та враховуючи існування ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органу досудового розслідування, суду, а також враховуючи недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків, керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 205, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, запобіжний захід - тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, починаючи з часу фактичного затримання , а саме з 07.20 годин 27.01.2019 року до 07.20 годин 27.03.2019 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Калуську місцеву прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом пяти днів з дня проголошення, а підозрюваним - протягом 5 днів з дня вручення йому копії ухвали.

.

Слідчий суддя: