Справа № 159/2788/16-к
Провадження № 1-кс/159/189/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2019 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,
старшого слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 31.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000319, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2012 року, -
в с т а н о в и в :

В провадженні СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області перебувало кримінальне провадження № 0000319, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2012 року.
31 грудня 2018 року зазначене кримінальне провадження закрито постановою старшого слідчого Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю в діях відповідних осіб складу кримінальних правопорушень (злочинів) та в зв`язку з неможливістю повторного притягнення особи до кримінальної відповідальності /т. 5 а.п. 22-26/.

Отримавши 23 січня 2019 року вказану постанову, потерпілий ОСОБА_3 оскаржив її до суду, посилаючись на неповноту розслідування та передчасність винесення цієї постанови.

Зокрема, в своїй скарзі ОСОБА_3 вказував на те, що кримінальне провадження було закрито оскаржуваною постановою в черговий раз без проведення жодної слідчої дії. Вважає, що слідчим неналежно виконуються його обов`язки. Покликаючись на ч. 5 ст. 110 КПК України, зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вказаній нормі права та містить надумані неузгоджені з раніше встановленими доказами висновки за фактами вчинених злочинів, підлягає скасуванню, так як не всі можливості для встановлення кримінальної події і складу кримінальних проступків вичерпано.

Вважає, що слідчим не проведено жодної слідчої дії для встановлення кримінального проступку з боку ОСОБА_5 та його пособників працівників Ковельської міськради Волинської області, міського голови ОСОБА_6 , не враховано ухвали слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 05.11.18 року, не виконано вказівок прокурора та слідчих суддів у відповідних ухвалах.

Висновки оскаржуваної постанови є незаконними, вона є неповною, не об`єктивною, не справедливою, винесена без врахування даних кримінального провадження про встановлені раніше обставини справи, що свідчать про вчинення ОСОБА_5 за допомогою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , працівників Ковельської міськради Волинської області злочинів. Висновок слідчого про те, що міський голова Ковельської міськради Волинської області ОСОБА_6 мав право на винесення рішення № 334 від 28.11.91 р. про передачу права власності у приватній квартирі ОСОБА_9 , суперечать Закону України "Про власність", ЦК України, є неправильними.

Вважає, що протиправне переоформлення квартири ОСОБА_10 на своє ім`я потягло заходи по ліквідації його батьків за сприяння працівників ЖЕКу, Ковельського міського голови та порадою Ковельської місцевої прокуратури.

Крім цього, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим не було виконано також вимоги ст.ст. 91 - 93 КПК України. Покликаючись на ст. 36 КПК України, зазначає про невиконання вказівок прокурора, суду.

У кримінальному провадженні, розпочатому у 2012 року, слідчим його, як заявника, по окремих епізодах вчинених злочинів опитано не було.

Висновки оскаржуваної постанови є надуманими та суперечливі з огляду на рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області за 2007 2016 р.р. Слідчий не звернув у вагу на те, що в ухвалі слідчого судді від 05.11.18 р. було вказано, що за фактом внесених відомостей за ст. 364 КК України 17.06.17 року досудове розслідування не проводилось, хоча є визнавальні пояснення ОСОБА_11 у цивільному провадженні. Аналогічно щодо інших епізодів, які визнавав ОСОБА_12 , у тому числі про давання неправдивих показань при розгляді цивільної справи у Ковельському міськрайсуді Волинської області. В ухвалі слідчого судді від 05.11.18 р. зазначено, що внесення відомостей у ЄРДР за кожним фактом проступків є попередньою кваліфікацією і може бути помилкою особи, яка вносить їх у ЄРДР. А слідчий, який має право під час досудового розслідування на зміну кваліфікації проступків, цього не врахував з метою закриття кримінального провадження з надуманих підстав.

Таким чином, зважаючи на незаконність даної постанови, її неповноту та однобічність, невідповідність чинному законодавству, просив її скасувати, а кримінальне провадження скерувати для продовження досудового розслідування.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні доводам, наведеним у скарзі, просив скаргу задовольнити.

Старший слідчий Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення даної скарги, оскільки вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена ним законно, на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Всі вказівки прокурора та слідчих суддів ним були виконані, можливість зібрання додаткових доказів вичерпана, а тому просив в задоволенні скарги відмовити.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення особи, яка звернулась до суду зі скаргою, пояснення слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення скарги та скасування оскаржуваної постанови.

Так, у ст. 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Кожен факт протиправної поведінки підлягає належній перевірці.
Відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого процесуального рішення.

В силу вимог ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, покладено на слідчого, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За своєю суттю доказування це збирання, перевірка, оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В ході досудового розслідування слідчий зобов`язаний встановити та перевірити обставини, які мають значення для кримінального провадження. Їх перелік наведений у ч. 1 ст. 91 КПК України.

При цьому, слідчому не достатньо лише зібрати докази. Йому, в силу ст. 94 КПК України, необхідно їх оцінити з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення про можливість кримінального переслідування конкретної особи.

Кримінальне переслідування конкретної особи може бути розпочато лише у разі наявності необхідних та достатніх доказів, які без жодного об`єктивного сумніву доводять причетність особи до вчинення конкретного злочину. Жоден доказ не має наперед встановленої сили, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

При встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та відсутність можливості їх отримати, слідчий, відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, закриває кримінальне провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
На глибоке переконання слідчого судді, вказані вимоги закону при винесенні оскаржуваної постанови слідчим були дотримані.

Зокрема, як вбачається з оскаржуваної постанови, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000319 від 22.12.12 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 151, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 384, ч. 4 ст. 190 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з:

- відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України;

- відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України;

- відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України;

- відсутністю в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_13 складу кримінального

правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 151 КК України;

- відсутністю в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_13 складу кримінального

правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;

- відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення (злочину),

передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України;

- неможливістю притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України (на підставі ч. 3 ст. 2 КК України - особа не може бути притягнена до кримінальної

відповідальності за той самий злочин більше одного разу);

- відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України;

- відсутністю в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
Рішення слідчого обґрунтовано дослідженими ним матеріалами кримінального провадження (доказами): протоколами допитів, письмовими доказами /т. 5 а.п. 22-26/.
Як слідує з витягів з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000319 /т. 1 а.п. 1 6, 78, 79, 101, 121, 150, 151, 164, 174, 175, 179, 184, 196 198, 212, 218, 237 240; т. 2 а.п. 1, 6, 9 13, 110 113, 166 170; т. 3, а.п. 1, 2, 43; т. 4 а.п. 1 4, 122 125, 141 146; т. 5 а.п. 1-3/, відомості до ЄРДР за заявами заявника було внесено:

1)22.12.12 року з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 364 КК України (що була чинною до 04.06.14 р.) за фактом зловживання службовим становищем інспектором РЖКП № 2 м. Ковеля ОСОБА_14 щодо неправомірного завірення заяви ОСОБА_15 до Ковельського міськрайсуду Волинської області про відмову від заяви про визнання рішення виконкому Ковельської міськради № 434 від 28.11.91 р. про передачу права власності на квартиру недійсним;

2)15.01.13 року з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 365 КК України (з врахуванням перекваліфікації згідно з постановою слідчого від 03.04.15 року на ч. 1 ст. 367 КК України /т. 1, а.п. 78, 79, 101, 121/ за фактом неправомірних дій посадових осіб Ковельської міськради по прийняттю рішення № 334 від 28.11.91 р. про передачу права власності на квартиру ОСОБА_5 ;

3)15.12.15 року з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 358 КК України з приводу неправомірних дій голови ЖБК "Весна" ОСОБА_16 по видачі довідки на квартиру ОСОБА_5 ;

4)31.12.15 року з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 151 КК України з приводу незаконний дій ОСОБА_5 , ОСОБА_17 по поміщенню матері заявника у психлікарню;

5)31.12.15 року з попередньою правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 190 КК України з приводу того, що ОСОБА_5 , ОСОБА_17 шляхом обману та зловживання довірою, заволоділи речами заявника та його батьків, що були у квартирі, чим завдали майнової шкоди;

6)27.01.16 року з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 358 КК України з приводу підроблення ОСОБА_5 довідки № 20 про вартість квартири з метою незаконної її приватизації;

7)17.05.16 року з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України з приводу того, що ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою заволодів квартирою матері;

8)17.05.16 року з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 358 КК України з приводу того, що ОСОБА_5 підробив довідку від імені матері з метою заволодіння квартирою;

9)17.05.16 року з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 384 КК України з приводу того, що ОСОБА_5 під час розгляду цивільної справи у судовому засіданні умисно надав завідомо неправдиві показання;

10)17.06.16 року з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 384 КК України з приводу того, що ОСОБА_8 під час розгляду цивільної справи надав завідомо неправдиві показання суду;

11)06.04.17 року з попередньою правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 190 КК України з приводу того, що ОСОБА_5 , як депутат Ковельської міськради, шляхом обману та зловживання довірою, заволодів квартирою та майном, завдавши заявникові майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Процесуальний статус заявника у об`єднаному кримінальному провадженні потерпілий.

У кримінальному провадженні слідчим було здійснено такі процесуальні та слідчі дії дії:

- було проведено допит заявника як свідка /т. 1 а.п. 12, 13, 38, 39, 46, 47, 84, 85, 132, 133/, а у подальшому - як потерпілого /т. 1, а.п. 12, 13, 38, 39, 46, 47, 84, 85, 132, 133, 225, 226; т. 3 а.п. 50, 51; т. 4, а.п. 32 34/;

- 04.06.10 року було проведено допит ОСОБА_18 , яка у 2007 року являлась головою ЖБК Весна", як свідка (т. 1 а.п. 94, 95/;

- 22.03.11 року, 17.01.13 року, 05.05.15 року було проведено допит ОСОБА_7 , як свідка /т. 1 а.п. 16 20, 49, 50/;

- 10.07.12 року було проведено допит ОСОБА_19 , який в період, що стосується заяв про кримінальне правопорушення, являвся головою ЖБК "Весна", як свідка /т. 1 а.п. 92, 93/;

- 19.10.12 року було проведено допит ОСОБА_20 , про неправомірність дій якої у своїй заяві зазначав заявник, як свідка (т. 1 а.п. 86/;

- 19.10.12 року, 09.04.15 року було проведено допит ОСОБА_6 , який в період, що стосується заяв заявника про кримінальне правопорушення, працював на посаді голови виконкому міськради м. Ковеля Волинської області, як свідка /т. 1 а.п. 87, 88, 125, 126/;

- 09.04.15 року, 09.08.16 року було проведено допит ОСОБА_5 , щодо неправомірності дій якого зазначено у заявах заявника про кримінальне правопорушення, як свідка /т. 1 а.п. 127 129, 217/;

- 16.03.16 року, 23.08.16 року, 26.06.17 року було проведено допит ОСОБА_8 , який певний період являвся головою ЖБК "Весна", як свідка (т. 1 а.п. 163; т. 3 а.п. 7, 8, 33, 34/;

- 29.12.16 року було проведено допит свідка ОСОБА_21 /т. 1 а.п. 206/;

- 06.02.17 року було проведено допит ОСОБА_13 , щодо неправомірності дій якої зазначено у заявах заявника про кримінальне правопорушення, як свідка /т. 1 а.п. 172/.

Слідчим було проаналізовано такі письмові докази: копія заяви матері заявника від 08.05.03 року про відмову від позову; копія посадової інструкції № 3 інженера РЖКП 2 м. Ковеля по житлофонду ОСОБА_7 ; довідка № 260 від 18.12.13 року про вартість спірної квартири; копія ухвали Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.12.2000 року у справі № 2 1 068/00 за позовом ОСОБА_5 до виконкому Ковельської міськради, ОСОБА_5 про скасування права власності на квартиру та стягнення шкоди; копія ухвали Ковельського міськрайсуду Волинської області від 19.05.03 року у справі № 2 102/03 за позовом ОСОБА_15 до ОСОБА_5 , виконкому Ковельської міськради про визнання незаконним рішення виконкому Ковельської міськради № 334 від 17.12.98 року та визнання реєстраційного посвідчення на квартиру, виданого на ім`я ОСОБА_5 , недійсним; повідомлення експерта № 7380 від 24.02.17 року про неможливість проведення оціночно будівельної експертизи щодо спірної квартири; копія виписки з протоколу загальних зборів членів ЖБК "Весна" від 25.11.91 року; виписка з рішення виконкому Ковельської міськради Волинської області від 28.11.91 р. № 334 "Про розгляд заяв громадян, затвердження рішення зборів ЖБК "Весна"; копія довідки № 20, видана ЖБК "Весна" про вартість спірної квартири; копії договорів купівлі продажу квартири від 08.07.03 року, 06.08.03 року; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.08.03 року; копія рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 07.03.08 року у справі № 2 14/08 за позовом ОСОБА_3 до виконкому Ковельської міськради, державного нотаріуса ОСОБА_22 , ЖБК "Весна", третя особа на стороні відповідачів - ОСОБА_5 , про визнання протоколу загальних зборів кооперативу, рішень виконкому Ковельської міськради, заповітів нотаріуса недійсними; копія свідоцтва про право власності /т. 1 а.п. 26, 29 31, 42, 44, 45, 76, 89, 90, 91, 136, 137, 183, 201, 202, 203, 207, 211, 212, 246, 247/.

Крім цього, слідчим було проведено цілий ряд необхідних процесуальних та слідчих (розшукових) дій, спрямованих на своєчасне та об`єктивне розслідування кримінального провадження.

Вказівки прокурорів в цьому кримінальному провадженні та вказівки, викладені у відповідних ухвалах слідчих суддів, слідчим були виконані в повному обсязі, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та висновками слідчого, викладеними ним в оскаржуваній постанові.

Перевіряючи законність постанови по кожному з фактів, що викладені у витягу з ЄРДР, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

По факту зловживання службовим становищем інспектором РЖКП № 2 м. Ковеля ОСОБА_7 .
Частина 1 ст. 364 КК України (у її редакції, що була чинною до 04.06.14 р.), передбачала кримінальну відповідальність за зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно - правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Спеціальний суб`єктом цього злочину є службова особа, якою ОСОБА_7 не була на момент завіряння заяви матері заявника на прохання ОСОБА_5 .

Тому обґрунтування висновку слідчого про відсутність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого вказаною вище нормою права, що наведені у оскаржуваній постанові є такими, що заслуговують на увагу, є належними та законними.

По факту службової недбалості з боку посадових осіб Ковельської міської ради Волинської області, зокрема ОСОБА_6 .
Частина 1 ст. 367 КК України (у редакції 2001 р.) передбачала кримінальну відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб.

Під час досудового розслідування встановлено, що вже після прийняття Ковельською міською радою Волинської області рішення № 334 від 28.11.91 року стало відомо, що протокол зборів кооперативу "Весна", що став підставою для прийняття вказаного вище рішення, є підробленим, тому у діях посадових осіб ради та ОСОБА_6 , зокрема, що полягають у винесенні, підписанні зазначеного вище рішення, не вбачається ні несумлінного ставлення службової особи до покладених на них (нього) службових обов`язків, ні їх невиконання, ні їх неналежного виконання.

Тому обґрунтування висновку слідчого про відсутність у діях посадових осіб Ковельської міської ради Волинської області, голови виконкому Ковельської міськради Волинської області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого вказаною вище нормою права, що наведені у оскаржуваній постанові, також є такими, що заслуговують на увагу, є належними та законними.

По факту підроблення довідки про вартість квартири головою ЖБК "Весна" ОСОБА_8 .
Частина 1 ст. 358 КК України (у редакції 2001 р.) передбачала кримінальну відповідальність за підроблення документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою.

В ході досудового розслідування не було встановлено факту видачі такої довідки та голова ЖБК, згідно з чинним на той час законодавством, не мав повноважень на видачу таких довідок.

Тому висновок слідчого про відсутність у діях голови ЖБК "Весна" ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого вказаною вище нормою права, що наведені у оскаржуваній постанові, є вірним та ґрунтується на об`єктивних доказах.

По факту незаконного поміщення до психіатричного закладу ОСОБА_15 сином ОСОБА_5 та ОСОБА_13 .
Частина 1 ст. 151 КК України (у редакції 2001 р.) передбачала кримінальну відповідальність за поміщення в психіатричний заклад завідомо психічно здорової особи.

Суб`єктом вказаного вище злочину є лікар психіатр. Особи, про неправомірність дій яких зазначив у своїй заяві про кримінальне правопорушення заявник, не належать до кола спеціальних суб`єктів стосовно такого кримінального правопорушення.

Таким чином, висновок слідчого про відсутність в діях вказаних осіб складу такого злочину є обгрунтованим та належним чином дослідженим.

По факту заволодіння шляхом обману та зловживання довірою речами батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_15 , а також речами ОСОБА_3 .
Частина 2 ст. 190 КК України (у редакції 2001 р.) передбачала кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

Об`єктивна сторона вказаного вище злочину полягає у заволодінні чужим майном, у придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою. Обман це повідомлення неправдивих відомостей (дія) або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені (бездіяльність), з метою заволодіння чужим майном або придбання права на майно. Зловживання довірою це вид обману, що полягає у використанні винним довірливих відносин з потерпілим, заснованих на, зокрема, родинних відносинах, знайомстві, інших цивільно правових відносинах. Особливістю шахрайства є те, що потерпілий, а за заявою заявника його батьки та він добровільно передає винуватій особі майно або право на майно, вважаючи це правомірним, необхідним, вигідним, чи що він зобов`язаний це зробити.

Оскільки за матеріалами кримінального провадження не встановлено слідчим наявності у діях ОСОБА_5 , ОСОБА_13 об`єктивної сторони цього кримінального правопорушення, тому обґрунтування висновку слідчого про відсутність у діях останніх складу даного кримінального правопорушення (злочину) є такими, що заслуговують на увагу, є належними та законними.

По факту підроблення ОСОБА_5 довідки про вартість квартири.
Частина 1 ст. 358 КК України (у редакції 2001 р.) передбачала кримінальну відповідальність за підроблення іншого документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином - підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою.

Предметом вказаного вище злочину є документ, який має певне юридичне значення, та надає конкретні права та звільняє від обов`язків, яким вказана заявником довідка не є.

Крім цього, під час досудового розслідування не встановлено наявності об`єктивної сторони вказаного вище злочину підроблення довідки.

Тому слідчий в свої постанові прийшов до обґрунтованого та законного висновку про відсутність в даному випадку складу злочину.

По факту заволодіння ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою квартирою.
Відповідно до копії ухвали Ковельського міськрайсуду Волинської області від 23.08.13 року, що також врахована слідчим при винесенні оскаржуваної постанови, ОСОБА_5 дійсно був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за обвинуваченням у тому, що він 28.11.91 року шахрайським шляхом з метою усунення заявника від права власності на частку у спірній квартирі, шляхом обману, а саме - з використанням завідомо підробленого документа з внесеними неправдивими даними виписки з протоколу загальних зборів членів ЖБК "Весна" від 26.11.91 року щодо надання згоди на передачу квартири членом кооперативу ОСОБА_3 своєму снові ОСОБА_5 , звернувся у Ковельську міськраду народних депутатів, рішенням якої 28.11.91 року № 334 було затверджено таке рішення загальних зборів ЖБК "Весна", чим отримав право власності на вказану вище квартиру і, з метою уникнення відповідальності, продав її третім особам за договором купівлі продажу від 06.08.03 року за 14 860 грн., позбавивши заявника законного права на його частку. Крім того, дії обвинуваченого по використанню завідомо підробленого документа з внесеними неправдивими даними виписки з протоколу загальних зборів членів ЖБК "Весна" від 26.11.91 року кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України. /т. 1 а.п. 210/.

Таким чином, висновок слідчого про закриття кримінального провадження по даному факту в зв`язку з неможливістю притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України, ґрунтується на вимогах закону та є вірним.

По факту підроблення ОСОБА_5 заяви від імені матері - ОСОБА_15 .
Статтею 357 КК України чітко визначено, що документом визнається передбачена законом матеріальна форма одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на папері, магнітній, кіно-, відео-, фотоплівці, оптичному диску або на іншому носієві. Під документом як предметом цього злочину слід розуміти не лише ділові папери, які підтверджують факти, що мають юридичне значення, а й інші матеріальні об`єкти, наділені здатністю посвідчувати такі факти (фотографії, фотоплівки, аудіо та відеоплівки, відтиски тощо).

Документ визнається офіційним, якщо його зміст стосується відносин, врегульованих правом, і якщо вони видаються або використовуються у встановленому законодавством порядку для посвідчення конкретних подій і фактів, що мають, юридичне значення. Офіційні документи можуть походити від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, громадян - підприємців, нотаріусів, інших осіб, які мають право видавати або посвідчувати такі документи. Офіційні документи за формою повинні бути складені належним чином і мати необхідні реквізити: відбиток печатки, підпис, номер, дату тощо. Офіційними слід визнавати також документи приватних осіб за умови, що вони нотаріально посвідчені або передані громадянами для зберігання чи використання на підприємства, в установи або організації.

Таким чином, слідчий в своїй постанові, на основі здобутих доказів, прийшов до правильного висновку про те, що сам факт надрукування заяви від імені другої особи не може вважатись підробленням офіційного документа.

По факту давання ОСОБА_5 завідомо неправдивих показань у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи № 2 14/08.
Частина 1 ст. 384 КК України (у редакції 2001 р.) передбачала кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка чи потерпілого або завідомо неправдивий висновок експерта в суді.

Суб`єкт цього кримінального правопорушення спеціальний: свідок, потерпілий, експерт при даванні показань в суді. Об`єктивна сторона такого кримінального правопорушення полягає у неправдивих показань свідка в суді, по цивільній справі зокрема.

Однак, при розгляді цивільної справи № 2 14/08 ОСОБА_5 мав процесуальний статус третьої особи на стороні відповідача та свідком не виступав, показань (свідчень), як свідок, суду не надавав /т. 1 а. п. 221, 222/.

Тому обґрунтування висновку слідчого про відсутність у діях ОСОБА_5 складу даного кримінального правопорушення (злочину), є також такими, що заслуговують на увагу, є належними та законними.

По факту давання ОСОБА_8 завідомо неправдивих показань у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи № 2 14/08.
В ході розгляду цивільної справи № 2-14/08 ні Ковельським міськрайонний судом, ні судом апеляційної та касаційної інстанції не було встановлено давання неправдивих показань свідком ОСОБА_8 . Його покази судами всіх інстанцій визнавались правдивими, а тому слідчий у своїй постанові прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про відсутність складу даного злочину в діях ОСОБА_8 .

З огляду на викладене вище, доводи заявника про неповноту та необ`єктивність досудового розслідування є безпідставними.
Решта доводів заявника щодо незаконності оскаржуваної постанови не спростовують наведених висновків слідчого судді, а тому відхиляються за безпідставністю.
З урахуванням викладеного, та того, що в ході проведення досудового розслідування виконано ряд необхідних процесуальних та слідчих (розшукових) дій, за результатами яких слідчим встановлено відсутність в подіях складу кримінальних правопорушень (злочинів), слідчий суддя вважає, що слідчий, з дотриманням вимог КПК України, прийшов до правильного висновку про закриття даного кримінального провадження, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Законних підстав для скасування постанови слідчого про закриття даного кримінального провадження з підстав, наведених в скарзі немає, оскільки сумнівів у її законності у слідчого судді не виникає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 31.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000319, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2012 року, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено 21 травня 2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1