Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/87/19
У Х В А Л А
11.01.2019 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстр досудових розслідувань №0000026 від 10.01.2019 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не судимого, не одруженого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Подане клопотання мотивовано тим, що 05 січня 2019 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходився в приміщенні кухонної кімнати будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з своїм братом ОСОБА_7 вживали алкогольні напої, і в цей час між ними виникла словесна суперечка в ході якої ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, схопив з столу кухонний ніж та діючи умисно, з метою спричинення смерті своєму братові ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, наніс йому один удар в область шиї, чим заподіяв останньому тілесне ушкодження у виді колото-різаної рани м`яких тканин шиї справа з пошкодженням судин, від яких ОСОБА_7 помер перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

10 січня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 10.01.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 .

Зокрема, існують ризики в тому, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків незаконно впливати на свідків, які проживають із ним по-сусідству, продовжити займатися злочинною діяльністю, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, з метою переховування від органів досудового розслідування, може виїхати за межі Закарпатської області, впливати на свідків та потерпілого в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали.

Підозрюваний у судовому засіданні показав, що 05.01.2019 року разом з братом у нього вдома розпивали вино домашнього виробництва і в ході сварки він наніс брату удар в область шиї, від чого в того почала йти кров. Однак брат приклав рушник, помився і пішов додому. Швидку допомогу брату не викликав, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після того, як 08.01.2019 року було виявлено труп, його кум подзвонив в поліцію.

Підозрюваний зазначив, що не бажав смерті брату, сподівався, що той ухилиться від ножа. Щодо застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечив.

Захисник щодо клопотання заперечив та зазначив, що підстави для задоволення клопотання відсутні, оскільки на його думку підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч.1 ст.115 КК України висунуто безпідставно, оскільки потерпілий з часу нанесення тілесного ушкодження декілька днів був живий, тому його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 121 КК України, що є тяжким злочином. Звернув увагу, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, не є суспільно небезпечним, дає зізнавальні покази та співпрацює із слідством. Просив застосувати відносно підозрюваного домашній арешт.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого, які клопотання підтримали, підозрюваного, який щодо клопотання не заперечив, захисника, який просив у задоволенні клопотання відмовити, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя констатує, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вказаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яка 10.01.2019 року з дотриманням положень ст. 278 КПК України йому вручена та наданими прокурором доказами: протоколом огляду трупа від 10.01.2019 р., протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 10.01.2019 р., протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.01.2019 р.

Слідчий суддя також визнає доведеним обставинами про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, учинити інше кримінальне правопорушення. Дані висновки ґрунтуються на тому, що ОСОБА_6 не має тісних соціальних зв`язків, сім`ї не має, ніде не працює, зловживає алкоголем, на життя заробляє сезонними роботами за межами свого населеного пункту.

З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків, слідчий суддя вважає доведеним, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчим суддею також враховується тяжкість вчиненого злочину: відповідно до ст. 12 КК України підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину, дані про особу ОСОБА_6 не працюючий, не одружений, за місцем проживання характеризується негативно. Крім того приймається до уваги, що підозрюваний не має постійного місця роботи, в пошуках заробітку виїжджає за межі області, не має стійких соціальних зв`язків, оскільки не одружений, тобто не має чинників, які б прив`язували його до місця свого проживання.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02. 2006, №3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоровя підозрюваного; міцність соціальних звязків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

З врахуванням обставин провадження та долучених до матеріалів клопотання доказів, в тому числі документів, які свідчать про проведення першочергових необхідних слідчих дій, суд вважає підозру, яка повідомлена підозрюваному обґрунтованою, а долучені докази такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила даний злочин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим заперечення сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Зокрема, слідчим суддею враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, суд звертає увагу на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею/судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень.

За таких обставин, слідчий-суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, щодо підозрюваного слід застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не судимого, не одруженого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без права внесення застави, починаючи з 11.01.2019 року і до 11.03.2019 року включно.

Датою закінчення запобіжного заходу є 11.03.2019 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1