1Справа № 335/504/19 1-кс/335/689/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03 січня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в рамках кримінального провадження № 0000001 від 03 січня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, про арешт майна.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що до СУ ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що на території Запорізької області готується вбивство на замовлення.

За вказаним фактом 03.01.2019 слідчим управління ГУНП в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером № 0000001, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 14, п.11 ч.2 ст. 115 КК України.

17 січня 2019 року, у період з 22 години 05 хвилин до 22 години 21 хвилин, у приміщенні кафе «Шашлична», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд. 2А, було проведено огляд та вилучення коробки з-під мобільного телефону «Нокіа 1280» синього кольору зі стікером із значенням ІМЕІ НОМЕР_1 , в якій знаходились два посібника користувача, зарядний пристрій, батарея з написом ВL 5СВ «Nokia» № НОМЕР_2 , аркушу паперу із зазначенням абонентських номерів та даних 7 осіб та мобільний телефон «Nokia» в корпусі чорного кольору з ІМЕІ НОМЕР_1 без сім-карти.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що 17.01.2019 даний мобільний телефон з комплектуючими, за місцем вилучення, йому передав ОСОБА_4 із проханням зберігати деякий час.

Слідчий посилаючись на те, що вилучений мобільний телефон з комплектуючими використовувався ОСОБА_4 для зв`язку з виконавцем замовленого ним вбивства, а також на те, що речі, вилучені під час огляду мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні, просить клопотання задовольнити.

В судовому засідання слідчий клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому, просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на речі зазначені в клопотанні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, та метою такого арешту є збереження речових доказів.
Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03 січня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 17.01.2019 року, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-коробку синього кольору з-під мобільного телефону «Нокіа 1280» зі стікером із значенням ІМЕІ НОМЕР_1 ;

-два посібника користувача;

-зарядний пристрій;

-батарею з написом ВL 5СВ «Nokia» № 5540R55;

-аркуш паперу із зазначенням абонентських номерів та даних 7 осіб;

-мобільний телефон «Nokia» в корпусі чорного кольору з ІМЕІ НОМЕР_1 без сім-карти.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1