Справа № 692/5/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000453, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 грудня 2017 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у
с. Нова Оржиця Згурівського району Київської області, проживає за адресою:
АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого
- 28 травня 2010 року Згурівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки;
- 20 травня 2011 року Згурівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 187 КК України на підставі ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 25 липня 2016 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 липня 2016 року на підставі
ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 11 днів,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 28 травня 2010 року Згурівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки; 20 травня 2011 року Згурівським районним судом Київської області за ч. 3
ст. 187 КК України на підставі ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 25 липня 2016 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 липня 2016 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців
11 днів, на шлях виправлення та перевиховання не став і скоїв нові злочини.
Так, 19 жовтня 2017 року близько 07:00 діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, перебуваючи в будинку по
АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав болгарку «CRAFT-TEC», вартість якої згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 4/2429 від 8 грудня 2017 року становить 450,45 гривень, чим завдав збитків потерпілій ОСОБА_5 на вказану суму.
Він же, діючи умисно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, 08 листопада 2017 року близько 20:00, перебуваючи в будинку по
АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу, таємно викрав бензотример «FORESTA», вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 4/2430 від 11 грудня 2017 року становить 1854,00 гривень, чим завдав збитків потерпілій ОСОБА_5 на вказану суму.
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, не заперечував жодної з обставин, викладених в обвинувальному акті, та просив суд суворо його не карати. Показав, що перший раз вкрав болгарку, яку потім продав за 100,00 гривень, а наступного разу вкрав бензотример, який продав за 200,00 гривень.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується показами допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 , яка показала, що останній декілька разів приїздив до неї додому та залишався переночувати. Через деякий час після того вона виявила відсутність бензотримера, а коли почала з`ясовувати, які ще речі зникли, також виявила відсутність болгарки, у зв`язку з чим заявила в поліцію. Просила суворо обвинуваченого ОСОБА_3 не карати, оскільки претензій до нього не має. В подальшому подала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину за обставин, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З огляду на викладене суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_5 , дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених
ст. 67 КК України, судом не встановлено. При цьому суд не враховує вказаний в обвинувальному акті рецидив злочинів як обставину, яка обтяжує покарання відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, оскільки в даному випадку рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у ч. 2 ст. 185 КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, а тому не може бути врахована повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як злочин середньої тяжкості; відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєного; особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є раніше судимим, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; наявність обставини, що пом`якшує покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень є кримінальне покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71 і 72 цього Кодексу.
Остаточне покарання обвинуваченого ОСОБА_6 має бути призначено в порядку
ст. 71 КК України, оскільки він, будучи судимим за вироком Згурівського районного суду Київської області від 20 травня 2011 року за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років і 6 місяців позбавлення волі, звільнений ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 липня
2016 року умовно-достроково (невідбута частина покарання становить 1 рік 9 місяців 11 днів), в період умовно-дострокового звільнення вчинив новий злочин, а тому суд вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи обраний обвинуваченому ОСОБА_3 судом вид покарання, є достатні підстави вважати, що останній, з огляду на його попередні судимості та перебування в розшуку, зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування), а тому суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 988,70 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком ОСОБА_3 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Згурівського районного суду Київської області від 20 травня 2011 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Застосувати до ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду негайно.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту взяття його під варту, тобто з 04 лютого 2019 року.
Речові докази, а саме болгарку «CRAFT-TEC» і бензотример «FORESTA», що передані на зберігання у кімнату речових доказів при Драбівському ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, - повернути власнику.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 988,70 (дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 70 копійок) гривень.
Виконання вироку в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 доручити Драбівському ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області та Державній установі "Черкаській слідчий ізолятор".
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати потерпілій.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1