Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/638/18
Провадження № 1-в/644/96/19
УХВАЛА
Іменем України

7 лютого 2019 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3
Харківської області ОСОБА_3 ,
представника ХВК №43- ОСОБА_4 ,
захисника засудженого- ОСОБА_5 ,
засудженого- ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові заяву засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, Нововодолазький район, с.Ординка, громадянина України, раніше судимого

30.10.2008 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч. 1ст.187, ч.1ст.152КК України до 5 років позбавлення волі;
Засудженого 16.10.2013 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі.
відбуває покарання в Харківській виправній колонії №43, початок строку відбуття покарання 18.07.2013 року, кінець строку відбуття покарання 11.03.2020 року, -
-про умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення, посилаючись на те, що він відбуває строк покарання в місцях позбавлення волі з 11.03.2013 року. Працевлаштований, отримує заробітну плату. Має 1 стягнення та 4 заохочення, підтримує соціальні зв`язки, спілкується з родиною, отримує передачі. Вину у скоєному злочині визнав повністю та щиро розкаявся.
У судовому засіданні засуджений та його представник ОСОБА_5 просили задовольнити клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Прокурор у судовому засіданні вважав за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.
Представник ХВК №43 вважав, що відсутні підстави для задоволення даного клопотання засудженого, оскільки останній не довів своє виправлення.
Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, в тому числі і про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений фактично відбув необхідну частину покарання, передбаченого вироком суду, та своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ст.81 ч.2 КК України і Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`якою" головною умовою при прийнятті судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів своє виправлення. При чому добросовісна поведінка - це не пасивна поведінка засудженого, який утримується від порушення режиму відбування покарання, а його активна участь в громадському житті, виконання громадських доручень, підвищення свого освітнього рівня і так далі. А добросовісне відношення до праці - це постійне виконання і перевиконання планів робіт, добросовісне відношення до дорученої роботи, підвищення кваліфікації, проявів ініціативи і так далі.
В той же час, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення суд повинен виходити з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування їм покарання, а не за короткий період часу перед внесенням подання.
Хоча ст.81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про його особу, крім її сумлінної поведінки і ставлення до праці, однак висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 засуджений 16.10.2013 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Вирок набрав законної сили 25.11.2013 року.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 раніше був судимий також за тяжкий злочин вироком від 30.10.2008 року Жовтневого районного суду м.Харкова за ч. 1ст.187, ч.1ст.152 КК України до 5 років позбавлення волі.
Ухвалою Орджонікідзівського районного суду м. Харкова від 07.06.2016 року на підставі ст. 72 ч.5 КК України ОСОБА_6 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18.07.2013 року по 24.11.2013 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Станом на 07.02.2019 року невідбутий строк покарання засудженого ОСОБА_6 становить 1 рік 1 місяць 3 дні.

Досліджуючи дані про особу засудженого, що містяться в його особовій справі, характеристиці, довідці про заохочення і стягнення, суд встановив, що упродовж усього терміну відбування покарання засуджений мав пасивну форму поведінки, що полягала в утриманні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.07.2013 року. Під час тримання в Харківському слідчому ізоляторі режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
З 11.11.2013 року відбуває покарання в Харківській виправній колонії (№43), де характеризувався посередньо, допускав порушення режиму тримання, за що мав одне стягнення.
Крім того, як зазначив представник ХВК №43 під час розгляду судом клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення він знову був підданий стягненню за самовільне вироблення нагріваючого приладу.
ОСОБА_6 має чотири заохочення.
Також суд дуже ретельним чином перевіряв відношення ОСОБА_6 до праці і прийшов до висновку, що воно не є добросовісним та таким, що в сукупністю з сумлінною поведінкою говорить про виправлення засудженого.

З довідки, наданої начальником ДУ «Харківська виправна колонія №43» встановлено, що засуджений ОСОБА_6 був працевлаштований , однак за весь час роботи тільки двічі( в лютому 2017 року та червні 2017 року) перевиконав норми виробітку. В інший період, коли він працював, то систематично не виконував норми виробітку, які складали відповідно від 5, 5% до 88,7%.

Згідно до характеристики на ОСОБА_6 , затвердженої начальником колонії 25.11.2015 року, засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання характеризується посередньо, заохочувався два рази, допускав порушення яке виражалось у порушенні внутрішньо цехового режиму. До основної роботи та неоплачуваних робіт з благоустрою колонії ставиться посередньо. Не приділяє достатньої уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Не завжди сумлінно ставиться до виконання вимог персоналу установи через особисту неорганізованість. (а.с. 83 особової справи)
Згідно до характеристики на ОСОБА_6 , затвердженої начальником колонії 29.11.2017 року, засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, мав одне стягнення, яке виразилось у самовільному залишенні свого робочого місця, для стимулювання правослухняної поведінки буз заохочений чотири рази. Намагається приділяти уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Не завжди сумлінно ставиться до виконання передбачених законом вимог персоналу установи, безвідповідально ставиться до робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Рішенням комісії від 25.10.2015 року засудженому відмовлено в застосуванні ст.100 ,101 КВК України, як особі, яка не стає на шлях виправлення. (а.с. 93-94 особової справи)
З витягу з протоколу №46 засідання комісії ДУ ХВК №43 від 29.11.2017 року було вирішено не направляти матеріали до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , оскільки він не довів своє виправлення. Повторно розглянути питання про можливість застосування ст. 81 КК України не раніше ніж через 12 місяців. (а.с. 96 особової справи.)
За змістом ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення.
Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.
Вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Згідно статті 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Таким чином, суду не надано доказів тому, що засуджений ОСОБА_6 своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів своє виправлення, а умовно-дострокове звільнення цього засудженого на даний момент на такий тривалий термін не є законним та обґрунтованим, а тому в задоволенні клопотання захисника засудженого про умовно-дострокове звільнення суд відмовляє

Керуючись ст. 537-539 КПК України, ст.81 КК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк -відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1