Ухвала
14 січня 2019 року

м. Київ
справа № 761/13616/14-к

провадження № 51-105ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року щодо них,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання п. 4 ч. 2 та ч. 6 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог та самі вимоги особи, яка подає касаційну скаргу. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Статтею 438 цього Кодексу встановлено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано. Зокрема, зазначаючи про те, що судові рішення оскаржуються лише з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, захисник фактично зазначає про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судами обох інстанцій, однак не наводить обґрунтування незаконності судових рішень, допущення судами таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судових рішень на згаданій підставі, з огляду на положення статей 370, 412, 419 КПК України у їх взаємозв`язку.
Також скарга не містить обґрунтування неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність, допущеного судами першої та апеляційної інстанцій, що тягне за собою обов`язкове скасування вироку та ухвали на підставі, передбаченій п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на приписи ст. 413 цього Кодексу.
Поряд з цим, на обґрунтування своєї позиції про незаконність оскаржуваних судових рішень, захисник фактично надає свою оцінку наявним у кримінальному провадженні доказам, по суті посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
У порушення ч. 6 ст. 427 вказаного Кодексу до касаційної скарги не додано її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється лише на засудженого, який тримається під вартою.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3