Справа № 308/2679/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_7 , погоджене прокурором ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000025 від 09.03.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, щодо громадянина Туреччини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого, непрацюючого, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС 2 відділення слідчого вiддiлу УСБУ в Закарпатській області підполковник юстиції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що громадянин Туреччини ОСОБА_9 на початку березня 2019 року тимчасово перебуваючи на території України, діючи на виконання попередньої злочинної домовленості з невстановленими на даний час досудовим розслідування особами, отримав транспортний засіб марки «Renault» державний реєстраційний номерний знак Німеччини НОМЕР_1 зі спеціально виготовленим тайником та прихованими в ньому брикетами з особливо небезпечним наркотичним засобом «героїн», в кількості 59 одиниць, для подальшого їх незаконного переміщення через митний кордон України в країни західної Європи з приховуванням від митного контролю. Діючи на виконання злочинної домовленості 9.03.2019 року вказаний транспортний засіб, під керуванням громадянина Туреччини ОСОБА_6 прибув в зону митного контролю митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС України. Так, в ході проведення митного контролю у вказаному транспортному засобі виявлено спеціально обладнаний тайник, в якому ОСОБА_6 намагався незаконно перемістити через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, 59 брикетів спресованої порошкоподібної речовини світло-коричневого кольору загальною вагою брутто 30,750 кг. 09.03.2019 за результатом проведення огляду місця події вказана речовина була вилучена з автомобіля «Renault» державний реєстраційний номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , який слідував через митний кордон України під керуванням громадянина Туреччини ОСОБА_10 . За результатом проведеного під час огляду місця події експрес аналізу за допомогою хімічних реактивів «М.М.С.Іnternacional D.V. Fentanil / QXYCODEIN, Heroin/Morfin and Codein Test» встановлено, що виявлена речовина містить у своєму складі наркотичну речовину «героїн», який згідно списку № 1 таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів затверджених ПКМУ № 770 від 6.05.2000 року відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів обіг яких заборонено.
В поданому клопотанні сторона обвинувачення наводить в клопотанні такі ризики настання обставин з метою недопущення яких необхідно застосувати запобіжний захід у виді взяття під варту, зокрема:
підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та, або суду, оскільки є громадянином іноземної держави та не має постійного місця проживання на території України;
знищити, сховати або спотворити будь-які із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також на інших осіб з числа співучасників злочину, які на даний час невстановлені;
підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, знищити речі, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, зокрема речові докази, в тому числі наркотичні засоби, які на даний час можуть зберігатися в інших співучасників злочину;
підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.
Виклад обставин, що дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків:
ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 10 років, що саме по собі спонукає людину до вчинення дій спрямованих на перешкоджання об`єктивному досудовому розслідуванню шляхом незаконного впливу на свідків, приховуванням, знищенням речей, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а також на виїзд за межі України з метою уникнути покарання.
на даний час слідством не встановлено інших учасників вчинення даного злочину, не допитано всіх свідків;
Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів:
- реальна загроза одержання покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 10 років спонукає людину, вживати всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, зокрема впливати на свідків та інших підозрюваних, вживати заходів на знищення речових доказів у справі, а також виїзд за межі території України, що значною мірою може ускладнити об`єктивне проведення досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні та, як наслідок, уникнення відповідальності.
- тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який унеможливлює вчинення тиску на інших учасників кримінального провадження, а також унеможливить знищення, приховування речей, документів, які можуть бути доказами у даному кримінальному провадженні а також виїзд за межі території України.
- застосування до підозрюваного більш м`яких видів запобіжних заходів не усуне існування ризиків зазначених в клопотанні, оскільки в такому випадку підозрюваний матиме можливість впливати на свідків, організаторів та співучасників злочину, покинути територію України та в такий спосіб перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.
З посиланням на викладене та враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 вищевказаного кримінального правопорушення, слідчий, за погодженням з прокурором, просять застосувати до підозрюваного громадянина Туреччини ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому, та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, зауваживши на формальності ризиків, що наведені органом досудового розслідування у клопотанні, необґрунтованості підозри, та зауважив, що всі доводи сторони обвинувачення базуються на припущеннях
Підозрюваний у судовому засіданні погодився з позицією свого захисника.
Заслухавши думку прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що ОВС 2 відділення слідчого вiддiлу УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000025 від 09.03.2019, у якому 10.03.2019 року повідомлено про підозру громадянина Туреччини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є закінчений замах на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу.
За ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 цієї ж статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
За приписами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого і санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та долучених до клопотання, зокрема у протоколі про його затримання від 09.03.2019 року та протоколі огляду місця події від 09.03.2019 року.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Оцінючи вказані доводи клопотання та додані матеріали з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину на даній стадії досудового розслідування. При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, про яке йдеться в клопотанні

Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
З урахуванням вивчених матеріалів клопотання, обґрунтувань сторони кримінального провадження з боку обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_9 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також, при цьому враховує, що є громадянином іноземної держави та не має постійного місця проживання на території України; на високому рівні існує ризик знищити, сховати або спотворити будь-які із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також на інших осіб з числа співучасників злочину, які на даний час невстановлені. Крім того, слідчий суддя вважає доведеним і ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, знищити речі, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, зокрема речові докази, в тому числі наркотичні засоби, які на даний час можуть зберігатися в інших співучасників злочину, з огляду на характер інкримінованого діяння. Разом з тим слідчий суддя вважає недоведеним та необгрунтованим ризик можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України та враховуючи обґрунтованість повідомленої підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із наданими даними про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, отже клопотання сторони кримінального провадження з боку обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставним та підлягає до задоволення.
Будь-яких підстав, які б унеможливлювали застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено та сторонами не наведено.
Крім того, слідчий суддя враховує, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, що становить підвищену суспільну небезпеку. Тому,враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить потреби досудового розслідування на даному етапі, та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної. В зв`язку з чим клопотання сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту, задоволенню не підлягає.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують.
При цьому на виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується, у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи конкретні обставини справи та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , дані про його особу, майновий та сімейний стан, думку прокурора, який в судовому засіданні вважає, що лише застава в розмірі 520 прожиткових мінімумів забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків, слідчий суддя доходить висновку, що застава у визначених законом межах не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому наявні підстави вийти за межі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України при визначенні розміру застави. Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 960500 (дев`ятсот шістдесят тисяч п`ятсот) гривень 00 коп (500 х 1921), оскільки на переконання слідчого судді внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками. При цьому підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного не вбачається.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчий суддя вважає за доцільне на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави відповідні обов`язки.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати відносно громадянина Туреччини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого, безробітного, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - до 03 травня 2019 року включно.
Строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 09.03.2019 року 21 год. 10 хв., тобто з моменту його затримання.
Встановити строк дії ухвали - до 03.05.2019 року включно.
На підставі ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу, достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 960500 (дев`ятсот шістдесят тисяч п`ятсот) гривень 00 коп (500 х 1921).
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_6 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_6 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучаться із населеного пункту Закарпатської області, в якому він тимчасово проживатиме чи перебуватиме без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи перебування в Україні;
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 03 травня 2019 року включно.
У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрюваний.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено о 16 год. 40 хв. 12.03.2019 року.