Номер провадження: 11-сс/785/1758/18
Номер справи місцевого суду: 523/6281/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

підозрюваного: ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2018 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

встановив:

Оскарженою ухвалою у рамках кримінального провадження №0001872 від 22.04.2018 року було відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 про застосування відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не працевлаштованого, із середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком до 17.12.2018 року із покладенням на підозрюваного певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 21.04.2018 року близько 23 години 00 хвилин, вступив у злочинну змову з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та, реалізуючи свій умисел на заволодіння майном, здійснив напад, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, на потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , заволодівши мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 5» вартістю 5000 грн. та грошовими коштами в сумі 2000 доларів США, що належали ОСОБА_14 та мобільним телефоном марки «Samsung Grand-7262» вартістю 4000 грн., що належав потерпілому ОСОБА_9 , спричинивши при цьому потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду у розмірі 60860 грн. та фізичну шкоду у виді тяжких тілесних ушкоджень, а потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 4000 грн. та фізичну шкоду у виді тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку, що хоча останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, однак немає підстав для застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу, оскільки він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має офіційне місце реєстрації та проживання в м. Одесі, є студентом заочної форми навчання вищого навчального закладу, попередня поведінка підозрюваного свідчить про відсутність в нього намірів перешкоджати досудовому розслідуванню зазначеного кримінального провадження.
В апеляційній скарзі прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 , не погоджуючись з постановленою слідчим суддею ухвалою, зазначив, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки слідчий суддя залишив поза увагою те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, з місця вчинення злочину зник та до органів поліції не звернувся, місце проживання потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні підозрюваному відоме, що свідчить про існування в даному випадку ризиків того, що ОСОБА_8 зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні, знищити речові докази та переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

На апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій послався на відсутність обставин, які підтверджують існування ризиків, які обґрунтовують необхідність застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, посилається на те, що підозрюваний має постійне місце проживання в м. Одесі, має міцні родинні зв`язки, позитивно характеризується, навчається на першому курсі Морської академії, самостійно з`явився до органів досудового розслідування та суду, раніше не судимий, у зв`язку із чим ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ч. 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції та з урахуванням особливостей, передбачених Главою 31 КПК України.

Положеннями ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону та Конвенції, належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на останнього певних обов`язків.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України не є предметом оскарження та повністю підтверджується наданими апеляційному суду долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження.

При цьому, обґрунтованість підозри також не оспорюється стороною захисту.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя в ухвалі вірно зазначив, що наявні у матеріалах справи дані та встановлені слідчим суддею обставини вказують на можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту з огляду на наступні встановлені колегією суддів обставини.

Апеляційний суд вважає такими, що не відповідають дійсності та не доведеними посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність ризиків того, що підозрюваний зможе незаконно впливати на потерпілих, а також знищити речові докази, оскільки потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що про обставини вчиненого кримінального правопорушення підозрюваним, правоохоронним органам було відомо вже через 11 годин після вчинення злочину, а з моменту його вчинення - 21.04.2018 року по теперішній час, будь-яких дій направлених на вплив підозрюваним ОСОБА_8 на потерпілих в зазначеному кримінальному провадженні, підозрюваним не вживалося.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства, за вчинення якого передбачена відповідальність у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років, місце можливого вчинення злочину покинув, апеляційний суд наголошує на існуванні доведеного слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції ризику того, що підозрюваний зможе вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду.

Водночас, одна лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не можуть бути єдиною підставою для застосування до останнього найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а оцінюватись в сукупності також повинні обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, матеріали, які характеризують особу підозрюваного та його поведінка після вчиненого кримінального правопорушення.

Апеляційний суд також наголошує на тому, що підозрюваний має зареєстроване в установленому порядку місце проживання (а.с. 47), вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с. 45), є студентом заочної форми навчання Національного університету «Одеська морська академія» (а.с. 116).

Таким чином, з урахуванням викладених вище обставин, апеляційний суд в даному випадку повністю погоджується з висновком слідчого судді про недоведеність слідчим та прокурором необхідності застосування відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та достатності обрання останньому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, якого буде цілком достатньо для ефективного запобігання доведених прокурором незначних ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування ухвали слідчого судді та обрання підозрюваному більш суворого запобіжного заходу, в зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19.10.2018 року, якою у рамках кримінального провадження №0001872 від 22.04.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України було відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 17.12.2018 року з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4