КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2742/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2019 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2019 року,
за участю:

представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.04.2019 року задоволено клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на документи підозрюваного ОСОБА_6 , а саме:
-договір № 20/07-2011-Щ/386 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 20.07.2011 на 8 арк.;

-довідка № 257 від 21.07.2011 на 1 арк.;

-додаткова угода № 1 від 10.10.2012 до договору купівліпродажу майнових прав на квартиру № 20/07-2011-Щ/386 від 20.07.2011 на 1 арк.;

-акт приймання-передачі квартири від 03.07.1014 до договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 20/07-2011-Щ/386 від 20.07.2011 на 1 арк.;

-виписка з переліку інвесторів № 315 від 03.07.2014 на 1 арк.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_7 подала в інтересах ОСОБА_6 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.04.2019 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, представник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною внаслідок істотного порушення вимог кримінального закону, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а отже підлягає скасуванню.
Щодо пропущення строків на апеляційне оскарження, представник власника майна вказує на те, що про існування оскаржуваної ухвали останній стало відомо лише 16.04.2019 року при частковому ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, а тому апеляційну скаргу вважає такою, що подана в строк, передбачений кримінальним процесуальним законодавством.
На думку адвоката ОСОБА_7 , у клопотанні слідчого відсутні будь-які, підстави та обґрунтування, а також мета накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_6 .
Крім того, в матеріалах провадження відсутні будь-які докази на підтвердження обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а слідчим суддею не враховані пояснення представника власника майна, у якої були докази причетності іншої особи до вчиненого кримінального правопорушення.
Також, апелянт вказує на те, що вилучені незаконно документи, які належать ОСОБА_6 , не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не відповідають жодному із критеріїв ст. 98 КПК України, а тому накладення на них арешту з метою забезпечення збереження речових доказів є незаконним.
Додатково представник звертає увагу суду на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали, слідчим суддею не було перевірено достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, правову підставу для накладення арешту на майно, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В судове засідання прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційного провадження. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, вбачається, що клопотання про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі власника майна та/або його представника, про існування оскаржуваної ухвали представнику ОСОБА_7 стало відомо 16.04.2019 року під час часткового ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Апеляційну скаргу було подано 17.04.2019 року, тобто вона є такою, що подана в межах передбаченого законом строку, у зв`язку з чим, він поновленню не підлягає.
Як вбачається з матеріалів клопотання, Головним управлінням Національної поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000222 від 22.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР, в період з 2016-2018 року в ОСОБА_6 , перебуваючи у змові з іншими невстановленими особами, шляхом шахрайства, заволодів квартирою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_10 , спричинив останній збитки в особливо великих розмірах.

Органом досудового розслідування зазначено, що потерпілою ОСОБА_10 надано оригінали правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру.
Водночас, підозрюваний ОСОБА_6 надав органу розслідування копії своїх правовстановлюючих документів на вказану квартиру, відмовившись надавати їх оригінали.
Постановами слідчого від 22.02.2019 року з метою перевірки справжності поданих ОСОБА_6 документів призначено почеркознавчу експертизу та технічну експертизу документів, проведення яких доручено експертам Київського НДЕКЦ МВС України.

18.03.2019 року стороною захисту у відповідь на клопотання експерта при проведенні почеркознавчої експертизи були надані до експертної установи оригінали документів в підтвердження дійсності придбання квартири підозрюваним ОСОБА_6 , а саме: договір № 20/07-2011-Щ/386 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 20.07.2011 року на 8 арк.; довідка № 257 від 21.07.2011 року на 1 арк.; додаткова угода № 1 від 10.10.2012 року до договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 від 20.07.2011 року на 1 арк.; акт приймання-передачі квартири від 03.07.1014 року до договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 20/07-2011-Щ/386 від 20.07.2011року на 1 арк.; виписка з переліку інвесторів № 315 від 03.07.2014 року на 1 арк.
Згідно висновку почеркознавчої експертизи від 26.03.2019 року № 8-4/297 підписи у документах, які надані підозрюваним ОСОБА_6 , виконані не керівником ПАТ «Трест «Південзахідтрансбуд» (забудовник), а іншою особою.
Після завершення проведення експертного дослідження всі матеріали експертами Київського НДЕКЦ МВС України були направлені до слідчого управління ГУНП у м. Києві.

04.04.2019 року слідчим при відкритті опечатаного пакету з матеріалами експертизи виявлено серед інших вищевказані оригінали документів, наданих на експертизу підозрюваним ОСОБА_6
04.04.2019 року слідчим проведено огляд вищевказаних документів та винесено постанову про визнання їх речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Водночас, постановою прокурора від 04.04.2019 року у кримінальному провадженні призначено проведення технічної експертизи документів на підставі наявних оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру, наданих підозрюваним ОСОБА_6 .
05.04.2019 року слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на документи підозрюваного ОСОБА_6 , а саме:

-договір № 20/07-2011-Щ/386 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 20.07.2011 на 8 арк.;

-довідка № 257 від 21.07.2011 на 1 арк.;

-додаткова угода № 1 від 10.10.2012 до договору купівліпродажу майнових прав на квартиру № 20/07-2011-Щ/386 від 20.07.2011 на 1 арк.;

-акт приймання-передачі квартири від 03.07.1014 до договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 20/07-2011-Щ/386 від 20.07.2011 на 1 арк.;

-виписка з переліку інвесторів № 315 від 03.07.2014 на 1 арк.
Підстави, у зв`язку з якими слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно, орган досудового розслідування вказує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з метою збереження речових доказів, що підтверджується даними постанови про визнанням вказаних документів речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.04.2019 року клопотання слідчого було задоволено.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання та технічного запису, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, оскільки останнє в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

З урахуванням цього, слідчий суддя встановив належну правову підставу, передбачену ч. 1 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як встановила колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.
Наведені слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як саме клопотання не є доказом будь-яких обставин.
Таким чином, відповідно до матеріалів провадження, слідчий, звернувшись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, долучив до матеріалів провадження постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_11 від 04.04.2019 року, згідно якої майно, на яке він просить накласти арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій, всупереч доводам представника, зазначено підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України.
Колегія суддів звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника задоволенню не підлягає

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на документи підозрюваного ОСОБА_6 , а саме:
-договір № 20/07-2011-Щ/386 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 20.07.2011 на 8 арк.;

-довідка № 257 від 21.07.2011 на 1 арк.;

-додаткова угода № 1 від 10.10.2012 до договору купівліпродажу майнових прав на квартиру № 20/07-2011-Щ/386 від 20.07.2011 на 1 арк.;

-акт приймання-передачі квартири від 03.07.1014 до договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 20/07-2011-Щ/386 від 20.07.2011 на 1 арк.;

-виписка з переліку інвесторів № 315 від 03.07.2014 на 1 арк., - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3