Справа № 364/626/17
Провадження № 1-кп/364/3/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

а також представників уповноважених органів з питань пробації Володарського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_12 , Сквирського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритих судових засіданнях у залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області кримінальне провадження, внесене 23.02.2014 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120, про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , невійськовозобов`язаного, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працює, раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_7 23.02.2014 р. у період часу з 00 год. 25 хв. до 00 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні кафе-бару «Піраміда», розташованого за адресою: вул. Київська, 34, м. Сквира, Київська обл., висловлювався нецензурною лайкою, ображав працівників міліції, принижуючи їх честь і гідність, на неодноразові зауваження не реагував, поводив себе зухвало стосовно оточуючих, відмовляючись покинути розважальний заклад.

На прохання адміністрації кафе-бару «Піраміда» та вимогу працівників міліції, які з 22:00 год. 22.02.2014 р. до 06:00 год. 23.02.2014 р. здійснювали охорону громадського порядку у м. Сквира Київської області по вулицях Залізнична, Київська, Карла Лібкнехта та Леніна, залишити приміщення названого розважального закладу, що працював до 24 год., ОСОБА_7 відмовився. Після того як працівники міліції підійшли до ОСОБА_7 з метою припинення протиправних дій, умисно наніс 1 (один) удар дерев`яним києм для гри в більярд, який узяв з більярдного столу, у ліву частину обличчя старшому ДІМ Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області, старшому лейтенанту міліції ОСОБА_10 , а саме: по щоці, а також по кисті правої руки, внаслідок цього останній згідно з висновком експерта від 25.02.2014 р. № 9 отримав такі тілесні ушкодження: в області верхньої та нижньої повіки лівого ока синець синього кольору овальної форми розміром 7х5 см; в області лівої акулової кістки садно довгастої форми розміром 5х1 см, покрите коричневими кірками, розташованими вище рівня оточуючої шкіри; в області

внутрішньої поверхні нижньої губи зліва синець синього кольору овальної форми розміром 2х1 см. Описані тілесні пошкодження належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після цього, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 наніс 1 (один) удар кулаком руки в ліву частину голови старшому ДІМ Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області, капітану міліції ОСОБА_11 , внаслідок цього останній згідно з висновком експерта від 25.02.2014 р. № 8 отримав такі тілесні ушкодження: в області лівого тім`яного бугра м`які тканини набряклі, болючі при пальпації на ділянці 6х5 см. Описані тілесні пошкодження належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після нанесення зазначених тілесних ушкоджень працівникам міліції ОСОБА_7 відразу втік з кафе-бару «Піраміда» в невідомому напрямку.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого частиною другою статті 345 КК України, не визнав.

По суті обвинувачення та заданих запитань ОСОБА_7 пояснив, що він з дружиною, братом, а також ОСОБА_14 і ОСОБА_15 до 24:00 год. 22.02.2014 р. прийшли до кафе-бару «Піраміда», що в м. Сквира Київської обл., замовили собі випити, закусити та стіл для гри у більярд. Завершувати роботу закладу ще ніхто не збирався, квитанції за замовлення їм ніхто не приносив. Проте через 10-15 хв. після того, як вони прийшли, до закладу зайшли потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та разом з ними представник самооборони ОСОБА_16 . Останній підійшов до них та повідомив, що сьогодні день жалоби і потрібно покинути заклад, на що ОСОБА_7 відповів, що вони дограють партію в більярд і підуть. Працівники міліції, які в цей час стояли біля барної стійки, через 5 хв. підійшли впритул до більярдного столу, через що вони змушені були їх обходити, при цьому потерпілі відверто заважали грі у більярд, ОСОБА_10 сказав, щоб вони вже йшли, при цьому не повідомляючи причини такої вимоги, на що ОСОБА_7 так само відповів, що як дограють тоді і підуть. Далі ОСОБА_10 дістав дубинку і почав бити собі по руці з натяком, щоб він вже йшов. Потім ОСОБА_11 почав крутити ОСОБА_7 руки і класти його на більярдний стіл, надалі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 дістали дубинки, почали його бити. Згодом ОСОБА_7 , побачивши як впав його брат ОСОБА_17 , якого вони теж вдарили по голові, почав відмахуватись від них за допомогою кия для гри у більярд, але не бачив куди саме махав, бо все було забризкано газом, також кинув більярдний шар, але не попав ні по кому, адже хотів від себе відігнати працівників міліції, тому вважає, що тілесних ушкоджень їм не вчиняв. Після цієї події ОСОБА_7 вибіг надвір. ОСОБА_16 у конфлікті участі не брав, стояв у стороні. Крім того, обвинувачений зазначив, що в результаті бійки все його тіло було у синцях, яких було більше 20 шт. по всьому тілу, але до лікарні він не звертався, лікувався вдома. До міліції його не викликали, повісток не направляли, затримали його через чотири місяці, коли усі тілесні ушкодження вже зійшли, на дні народження в тестя у м. Сквира Київська обл., тоді приїхало декілька автомобілів міліції, скрутили йому руки, посадили в автомобіль і повезли.

Потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , старший дільничний офіцер поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області у судовому засіданні 26.07.2017 р. повідомив, що 22.02.2014 р. був День жалоби, він спільно з ОСОБА_11 заступили на чергування, з ними були представники «Народної самооборони», а саме: ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , останній під час події в кафе-барі «Піраміда» залишався в автомобілі. Він із ОСОБА_11 були у форменому одязі, мали при собі спецзасоби. Коли зайшли до кафе «Піраміда» з наміром закрити, там з персоналу були дві жінки офіціантка та адміністратор. ОСОБА_7 відпочивав разом з дружиною, братом, ОСОБА_15 , який з ОСОБА_7 грав у більярд, та ще кілька осіб, усього 5-7 осіб. У цей час у кафе було загалом близько 15 відвідувачів. На пропозицію залишити заклад усі вийшли, крім ОСОБА_7 , який відмовився, сказавши, що не вийдуть, поки не дограють. Також ним висловлювалися образливі погрози на їх з ОСОБА_11 адресу, принижуючи їх честь і гідність, на зауваження не реагував, надалі наніс ОСОБА_10 один удар києм, від якого той зламався, кидав більярдні шари. Тому ОСОБА_11 застосував спецзасіб, а саме: розпилив балончик із сльозогінний газом. Додатково потерпілий зазначив, що коли вони зайшли до кафе і запропонували закрити у зв`язку з Днем жалоби,

музику в закладі зробили тихіше, включили світло. Представник «Народної самооборони» ОСОБА_16 у бійку не втручався, бійка тривала десь 5 хв. Про подію доповіли по телефону черговому, приїхала слідчо-оперативна група. На вулиці дуже швидко зібралися друзі ОСОБА_7 , близько 30 осіб, перегородили дорогу, не давали виїхати. У подальшому потерпілий ОСОБА_10 звернувся за медичною допомогою, лікувався.

Потерпілий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , начальник сектору превенції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області у судовому засіданні 26.07.2017 р. повідомив, що 22.02.2014 р. (це був День жалоби) він зі ОСОБА_10 заступили на чергування, з ними були два представники «Самооборони» ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , останній був одягнутий у камуфляж. Як працівники міліції, на той час, він зі ОСОБА_10 мали при собі на чергуванні спецзасоби: табельна зброя, гумовий кийок, балончик газовий, наручники, бронежилет. Приїхали до кафе «Піраміда» близько 1-ої години, працювали дві жінки, прикрутили музику, включили світло, в кафе було близько 15 громадян. З обвинуваченим були брат, співмешканка, ОСОБА_21 . У закладі стояли два більярдні столи, за одним з них грали ОСОБА_22 і ОСОБА_21 . Представник «Самооборони» ОСОБА_20 зробив їм зауваження, щоб припиняли. Надалі ОСОБА_22 став грубо висловлюватися до ОСОБА_10 , щоб той не дивився, казав образливі і принижуючі висловлювання на його адресу. Тому вони заламали ОСОБА_22 руки, той виривався, хтось витягнув ОСОБА_10 за бушлат, тоді ОСОБА_22 вирвався, схопив більярдний кийок, він ( ОСОБА_11 ) застосував газовий балончик, ОСОБА_22 відбіг, потім взяв більярдний шар, кинув у їх бік, ОСОБА_11 відхилився, знов застосував балончик, під час бійки ОСОБА_22 вдарив ОСОБА_11 кийком, той зламався, обламком вдарив ОСОБА_10 . У подальшому ОСОБА_22 покинув кафе, а згодом він та близько 30 осіб біля кафе «Одеси» перекрили їм дорогу, кричали погрози ОСОБА_10 та його сім`ї. На думку свідка, людей зібрав саме ОСОБА_22 . Стосовно спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 брату ОСОБА_22 , то він таких ушкоджень не бачив, так само не бачив, коли ОСОБА_17 надавали медичну допомогу.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, суд вважає, що його вина доведена сукупністю зібраних досудовим розслідування і досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема, показами свідків та письмовими доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні 21.08.2017 р. свідок ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово не працює, повідомив, що взимку 2014 року, точної дати не пам`ятає, тоді був День скорботи. Він на той час був членом «Народної самооборони» у м. Сквира та здійснював у той день патрулювання району та міста разом із працівниками міліції. Заступили десь біля 20:00 год, усі кафе і заклади мали працювати до 24:00 год. Проте інколи люди продовжували знаходитись у розважальних закладах, тому тим, хто здійснював патрулювання міста, просили персонал закладу закрити його після спливу 24:00 год. Так, у той день ми спочатку були в кафе «Одесі», потім, було вже більше 24:00 год., він з двома працівниками міліції (потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ) зайшли до кафе «Піраміда», ще один напарник із «Народної самооборони» залишився сидіти у автомобілі. Всередині кафе люди відпочивали і грали у більярд, грала музика. Підійшовши до бармена закладу, вони попросили закрити заклад, повідомивши про День скорботи. Бармен погодилась закрити заклад, якщо вони переконають компанію, яка відпочивала за одним із столиків піти. Тоді він підійшов до цієї компанії та звернувся до ОСОБА_7 і ОСОБА_15 , які на той час грали у більярд, вживаючи при цьому алкогольні напої, з проханням покинути заклад. Вони погодились з розумінням, але попросили надати час, щоб дограти у більярд та допити, доїсти те, що замовили у кафе. Тому я і працівники міліції погодились, чекали близько 10-15 хв. Далі свідок повторно попросив покинути заклад, на що обвинувачений ОСОБА_7 відреагував грубо нецензурними словами і погрозами на адресу потерпілого ОСОБА_10 , міліція зробила йому зауваження щодо спливу часу, про який домовлялися почекати, тоді ОСОБА_7 замахнувся кийом для гри у більярд і вдарив один раз потерпілого ОСОБА_10 в область голови, від чого кий зламався, потім кидався шарами для гри у більярд. Зробивши зауваження ще раз, працівники міліції намагалися затримати обвинуваченого, той чинив опір. Напарник ОСОБА_7 по грі в більярд

ОСОБА_15 намагався влізти у бійку, проте ОСОБА_16 стримував його. Один із працівників міліції застосував газовий балон, після цього ОСОБА_7 вибіг з кафе у майці, за ним ОСОБА_15 , подзвонив хлопцям із «Самооборони». Сама бійка тривала близько 5-7 хв. Коли працівники міліції вибігли за ним на вулицю, невідомі люди були поблизу кафе, тримаючи у руках різні палки, перегородили дорогу, виражалися на адресу працівників міліції та «Самооборони» нецензурними словами, погрожували розправою, поводили себе агресивно, десь за 30 хв. чи більше розійшлися. Після закінчення конфлікту ОСОБА_16 відвіз потерпілого ОСОБА_10 до відділення медичної допомоги. Крім того, свідок вказав, що обвинувачений вживав спиртні напої, чи застосовувала міліція гумові кийки не пам`ятає, про тілесні ушкодження ОСОБА_7 не знає, але на ньому теж були сліди крові, скільки ударів він отримав не бачив, чи надавали працівники кафе «Піраміда» комусь медичну допомогу теж не бачив, так само чи наносили працівники міліції удари брату обвинуваченого, останній був молодше за обвинуваченого, але чи був він неповнолітнім не знає, агресії від потерпілих не чув.

Допитаний у судовому засіданні 21.08.2017 р. свідок ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , тимчасово не працює, повідомив, що у той день він з обвинуваченим та з його братом і дружиною (усього 4 особи) зустрілися ввечері у місті та вирішили піти у кафе «Піраміда» пограти у більярд. У закладі крім них відпочивало багато людей. Близько 24:00 год. до кафе прийшли працівники міліції та представник «Самооборони», які сказали, що через День жалоби заклад закривається, але дозволили дограти партію у більярд, відійшли від їхнього столу. Згодом знов підійшли, через пару хвилин потерпілий ОСОБА_10 дістав дубинку, почав штовхати ОСОБА_23 (обвинуваченого ОСОБА_7 ) животом, приводу для цього не було. Далі працівники міліції почали заламувати йому руки, застосовуючи фізичну силу та газовий балон. Підбіг ОСОБА_24 (неповнолітній брат обвинуваченого), який відпочивав разом із нами, і намагався допомогти брату, на що ОСОБА_10 вдарив того дубінкою, після чого той втратив свідомість, а свідка тримав самообороновець, відпустив, коли міліція застосувала газовий балончик, щоб протерти очі, тож ОСОБА_15 підійшов до барної стійки кафе «Піраміда», щоб промити очі від газу та вийшов на вулицю, побачивши при цьому як ОСОБА_7 вибігав із кафе на вулицю з розбитою головою. Викликавши таксі, поїхав додому, назад не повертався. Крім того свідок повідомив суду, що обвинувачений ОСОБА_7 нецензурною лайкою не виражався на адресу працівників міліції та представника самооборони, про громадян, які збиралися на вулиці йому не відомо, коли потім бачився з ОСОБА_7 не пам`ятає, допомогу ОСОБА_17 (брату ОСОБА_7 ) надавали дівчата з бару, в лікарні ОСОБА_17 не прийняли, сказали чекати, бо надають допомогу міліції, але чи писали заяву ОСОБА_22 з приводу тілесних ушкоджень не знає.

Допитана у судовому засіданні 15.02.2018 р. свідок ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює ріелтором в агентстві нерухомості «Надійний світ» (м. Житомир), є дружиною обвинуваченого з 2009 р. у цивільному шлюбі та з 2017 р. в офіційному шлюбі, повідомила суд, що 23.02.2014 р. вона з обвинуваченим, його меншим братом ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_26 прийшли у кафе-бар «Піраміда» пограти у більярд, замовили одну пляшку горілки та сік. Окрім них у кафе було близько 20 чоловік, всі столики були зайняті, люди відпочивали та не збиралися виходити. Заклад зазвичай працює до «останнього клієнта», хоч при вході написано, що до 24:00 год. В приміщенні бару світло було вимкнене, крім ламп, що над більярдними столами, гучно грала музика. Двоє працівників міліції, одягнені у форму, та один чоловік, одягнений у простий одяг, зайшли в кафе близько 24:00 год., підійшли до барної стійки, трішки постояли, потім до більярдного столу, за яким грали у більярд обвинувачений та ОСОБА_15 , ніхто інший, крім цих людей, до них не підходив. Потім працівники міліції підійшли до більярдного столу впритул, тим самим заважаючи їм грати у більярд, вони змушені були їх обходити. Тоді третій чоловік, який був у простому одязі, разом з працівниками міліції підійшов до них і попросив покинути заклад, оскільки оголошений День жалоби і заклади працюють лише до 24:00 год. ОСОБА_7 сказав, що як дограє партію відразу піде. За 5 хв. працівник міліції ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_7 і почав нагинати його на більярдний стіл, провокуючи, адже ОСОБА_7 нічого не робив і не говорив. Вона з братом обвинуваченого ОСОБА_17 , якому тоді було 17 років, підійшли до них. Тоді

ОСОБА_10 кийком вдарив ОСОБА_17 по голові, той втратив свідомість, опритомнів за кілька хвилин, до нього підбігли і почали підіймати, офіціантка ОСОБА_27 надавала першу допомогу, так як на голові в ОСОБА_17 була гіматома. Тоді ОСОБА_7 розізлився, вдарив ОСОБА_10 києм для гри в більярд, тоді ОСОБА_11 бризнув йому балончиком в очі. Ця бійка відбувалася близько 10-15 хв. Коли це відбувалося ОСОБА_14 поруч не було, а ОСОБА_15 стояв поруч і нічого не робив. Розрахуватися в той день не змогли, оскільки рахунок їм не принесли, розрахувались десь через тиждень. Побоюючись, що її чоловіка можуть притягти до відповідальності, вона для його захисту звернулася до працівників кафе-бару, щоб їй надали копію відеозапису того вечора, їй відмовили, оскільки не було адміністратора, але надали можливість проглянути відео, на ньому було все гарно видно. Відеозапис був розділений на 4 камери, якими проглядався весь зал, в якому вони перебували. Коли вона повернулася туди на наступний день, відеозапис був зіпсований працівниками міліції, як їй повідомила адміністрація закладу, оскільки був частково стертий. Копію запису (зіпсованого) вона отримала, проте було погано видно що відбувалося. ОСОБА_7 лікувався вдома, до лікарів та правоохоронних органів не звертався. ОСОБА_14 , який на той час працював у міліції, пішов з ОСОБА_17 у Сквирську лікарню, там зустріли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які прийшли раніше, після того як лікар оглянув потерпілих, ОСОБА_17 не прийняв, але в медичній картці запис зробив.

Допитаний у судовому засіданні 15.02.2018 р. свідок ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є рідним братом обвинуваченого, повідомив, що 23.02.2014 р. він перебував у кафе-барі «Піраміда» з братом (обвинуваченим ОСОБА_7 ), його дружиною, ОСОБА_28 та ОСОБА_29 ( ОСОБА_15 ), алкогольні напої не вживав, а лише спостерігав, як брат з ОСОБА_29 грають у більярд, на той час йому було 17 років. Крім їхньої компанії у кафе було ще не менше 10 осіб. Він сидів за столом на відстані близько 2 м від більярдного столу, розмов не чув, так як голосно грала музика. Працівники міліції разом з чоловіком, який був одягнений у камуфляжній формі, зайшли після 24:00 год. До нього особисто не підходили, щоб до когось із відвідувачів закладу також не бачив. Вони стояли на відстані близько 2 м від їхнього більярдного столика, потім підійшли до його брата ОСОБА_30 , в якого в руці був кий, почали крутити руки, бити по всьому тілу, він (свідок) підбіг до них та запитав, що вони роблять, за що його вдарили по голові, після чого він упав, втративши свідомість, потім підійшов за допомогою до бару, де йому надали першу допомогу. Потім працівники міліції почали використовувати газові балончики, тому в приміщенні не було чим дихати, всі вибігли на вулицю. У лікарню прийшов з ОСОБА_14 через день після цього випадку, зустріли там двох працівників міліції, які напередодні були у кафе-барі та які зайшли до хірурга перед ним, потім він зайшов, лікар зафіксував його тілесні пошкодження як ушкодження м`яких тканей голови, порадив лікуватися вдома, рецепта не дав, сказав пити таблетки від голови, голова боліла близько тижня, після того випадку бувають головні болі, запаморочення.

Допитаний у судовому засіданні 19.03.2018 р. свідок ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , працює командиром бойової машини в Збройних Силах України, повідомив суд, що з обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_10 є кумами, з ОСОБА_7 перебувають у дружніх стосунках, у той час (лютий 2014 року) він був працівником міліції, працював водієм. У ніч з 22 на 23.02.2014 р. близько 22:30 год. 23:00 год. відпочивали разом у кафе-барі «Піраміда», сиділи за столиком, купили одну пляшку горілки, вживали алкогольні напої всі, крім ОСОБА_31 , той був неповнолітнім, у більярд грали ОСОБА_7 та ОСОБА_15 . До приходу працівників міліції випили десь половину пляшки, щоб приносили рахунок не бачив. Два працівника міліції зайшли до кафе десь о 23:00 год., з ними представник «Народної Самооборони» у камуфляжі. У цей момент він (свідок) вийшов на вулицю, десь за 10 хв. хотів повертатися назад до кафе, але побачив ОСОБА_7 , який вибіг звідти з розбитою головою, текла кров, коли заглянув всередину там було повно газу, ОСОБА_17 лежав, офіціантка надавала йому допомогу, хто вдарив не бачив, потім біля кафе-бару були ще 30-60 хв. Всі відвідувачі кафе-бару теж повиходили на вулицю, бо приміщення було задуте газовими балонами. На наступний день прийшов до кафе-бару з ОСОБА_15 подивитись відео, зустріли там слідчого ОСОБА_32 та ще одного працівника міліції , які переглядали цей відеозапис, на відео бачив всю бійку від початку до кінця, зокрема як ОСОБА_7 працівники

міліції наносили тілесні ушкодження. Особисто бачив у ОСОБА_10 після бійки червоний слід під оком, форма була ціла. Зображення відображалося на 4-х екранах, з яких реально було видно бійку на 3-х. Відеозапис був чіткий, все було гарно видно. Слідчий намагався вилучити відео, запрошував для цього спеціалістів, проте вони не змогли скопіювати цей відеозапис. Через день після бійки водив ОСОБА_33 до лікарні, бо того нудило, було погано. Біля кабінету лікаря зустрів ОСОБА_10 , в того під оком був червоний слід. Богдан зайшов до кабінету лікаря і через 1 хвилину вийшов, бо лікар його вигнав. У лютому 2015 року він (свідок) звільнився, так як на нього здійснювали тиск співробітники міліції, щоб той мовчав. Після того, як дав покази перший раз, начальник міліції ОСОБА_34 особисто сказав йому, що він пішов проти своїх та натякнув на звільнення, після цього він написав рапорт на звільнення.

Допитана у судовому засіданні 24.04.2018 р. свідок ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , працює медичною сестрою психоневрологічного інтернату, за сумісництвом у Київській міській лікарні № 10, повідомила суд, що 23.02.2014 р. в кафе-барі «Піраміда» в м. Сквира, де вона тоді працювала офіціантом, відбулася бійка між обвинуваченим ОСОБА_7 та працівниками міліції. У той вечір в кафе відпочивали ОСОБА_7 з компанією, замовили горілку 0,5 гр., фруктову нарізку та гру на більярді. Приблизно через 10-15 хв. як прийшли ОСОБА_7 близько 23:40-23:50 год. до «Піраміди» зайшли працівники міліції, підійшли до бару, вона разом з барменом ОСОБА_36 стояли за барною стійкою, їм повідомили про день жалоби та необхідність зачинити заклад. У той час у кафе-барі знаходилося близько 10-20 відвідувачів. Бармен ОСОБА_37 відразу включила світло, що означає, що заклад зачиняється. Потім вона підійшла до ОСОБА_7 та повідомила, що йому з друзями потрібно покинути заклад, але як говорила ОСОБА_37 вона особисто не чула. Коли почалася бійка, нікого з відвідувачів, окрім них, у закладі вже не було. Працівники міліції постояли десь за 2 хв. і підійшли до ОСОБА_7 , в руках того був кий. Зреагував ОСОБА_7 нормально, десь з хвилину поспілкувалися, і працівники міліції почали його заламувати. Вона злякалася і побігла у підсобне приміщення. Коли звідти вийшла, побачила, що на підлозі лежить ОСОБА_17 , з голови його йшла кров, вона почала надавати першу медичну допомогу. У цей момент працівники міліції вже були на вулиці, крім ОСОБА_17 в закладі не було нікого. Потім вона подзвонила адміністратору закладу ОСОБА_38 , далі вийшла на вулицю, там вже знаходилася адміністратор, тому міліцію не викликали, всі питання вирішувала остання, обвинуваченого та потерпілих поблизу також уже не бачила. В закладі є камери відеоспостереження: в залі 2-3 шт., та 1 шт. в коридорі. Комп`ютер, з кого можна переглянути відеозапис, знаходиться у підсобному приміщенні, доступ до цього комп`ютера мали всі працівники закладу, всі питання по вилученню записів вирішували з адміністратором.

Від виклику та допиту свідків ОСОБА_39 та ОСОБА_40 сторона обвинувачення, як сторона кримінального провадження, що заявила клопотання про допит названих свідків, відмовилася, про що подала письмове клопотання (т. 2, а.п. 60-62).

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину також підтверджується письмовими документами:
копією витягу з кримінального провадження від 23.02.2014 р. № 0000120, з якого вбачається, що дане кримінальне провадження відкрито у зв`язку з заявою капітана міліції ОСОБА_10 , якому під час виконання службових обов`язків з охорони громадського порядку нанесено тілесні ушкодження (т. 2, а.п. 77);

рапортом оперативного чергового Сквирського РВ майора міліції ОСОБА_41 від 23.02.2014 р., з якого вбачається, що названого дня о 03:00 год. в чергову частину надійшло повідомлення ОСОБА_10 про отримання тілесних ушкоджень 23.02.2014 р. у кафе-барі «Піраміда» під час здійснення патрулювання разом із ОСОБА_11 , що нанесені більярдним києм ОСОБА_7 (т. 2, а.п. 84) та ксерокопією відповідних аркушів з книги реєстрації заяв і повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень (т. 2, а.п. 85-86);

заявою потерпілого ОСОБА_10 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 через нанесення останнім тілесних ушкоджень 23.02.2014 р. (т. 2, а.п. 111);

рапортами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 23.02.2014 р. щодо застосування ними до ОСОБА_7 заходів фізичного впливу і спецзасобів (т. 2, а.п. 112, 114);

протоколом огляду місця події від 23.02.2014 р., до якого додано схему приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_10 » та ілюстраційну фототаблицю (т. 2, а.п. 120-132), під час якого виявлено та вилучено дві частини пошкодженого кия для гри у більярд та сліди папілярних візерунків на предметах носія, а саме: на пляшці з-під горілки «Козацька рада»; на пляшці з-під шампанського «Київ»; на трьох чарках та стакані, приєднані до справи як речові докази згідно з постановою від 21.03.2014 р. (т. 2, а.п. 13), а також клопотанням до слідчого судді про проведення огляду іншого володіння особи, а саме: кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_11 » (т. 2, а.п. 134-135) та копією ухвали слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 25.02.2014 р. (справа № 376/405/14-к) про задоволення цього клопотання (т. 2, а.п. 136);

довідкою фізичної особи підприємця ОСОБА_42 від 07.07.2014 р. № 4 про графік роботи кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (т. 2, а.п. 138);

копією наказу Головного управління МВС України в Київській області від 25.04.2013 р. № 285 о/с «Про затвердження штатних розстановок» з копією відповідного додатку до цього наказу щодо Сквирського району Київської області та копією журналу розстановки нарядів від 22.02.2014 р., розстановкою наряду групи від 22.02.2014 р., копією аркуша з книги видачі спецзасобів, що підтверджують перебування потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_11 з отриманими ними спецзасобами в наряді для виконання службових обов`язків у період з 21 год. 22.02.2014 р. до 06 год. 23.02.2014 р., повідомленням начальника Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області про проведення 22.02.2014 р. інструктажу залучених до несення служби працівників міліції та представників громадськості (т. 2, а.п. 139-147);

копіями витягів з наказів Головного управління МВС України в Київській області від 02.07.2010 р. № 508 о/с «По особовому складу» і від 26.12.2013 р. № 975 о/с «По особовому складу», копіяєю затверджених 01.01.2014 р. функціональних обов`язків старшого дільничного інспектора міліції, що підтверджують призначення потерпілих на посади в правоохоронних органах та їх службові обов`язки (т. 2, а.п. 186-193);

копією затвердженого 05.03.2014 р. висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками Сквирського РВ ГУМВС України в Київській області про те, що тілесні ушкодження потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримані під час проходження служби в органах внутрішніх справ при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю (т. 2, а.п. 194-200);

довідкою Сквирської центральної районної лікарні Київської області від 05.08.2014 р. про перебування гр. ОСОБА_10 в приймальному відділенні цієї лікарні о 03:00 год. 23.02.2014 р. щодо ссаден і гематом (т. 2, а.п. 155);

постановою слідчого про призначення судово-медичної експертизи від 24.02.2014 р. та відповідним висновком експерта від 25.02.2014 р. № 9, за яким потерпілий ОСОБА_10 отримав такі тілесні ушкодження: в області верхньої та нижньої повіки лівого ока синець синього кольору овальної форми розміром 7х5 см; в області лівої акулової кістки садно довгастої форми розміром 5х1 см, покрите коричневими кірками, розташованими вище рівня оточуючої шкіри; в області внутрішньої поверхні нижньої губи зліва синець синього кольору овальної форми розміром 2х1 см., які отримані від дії тупих(ого) предметів(ту) або при падінні на такі(ий) можливо в час та за обставин, указаних у постанові слідчого та самим освідуваним, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т. 2, а.п. 152-153);

постановою слідчого про призначення судово-медичної експертизи від 24.02.2014 р. та відповідним висновком експерта від 25.02.2014 р. № 8, за яким потерпілий ОСОБА_11 отримав такі тілесні ушкодження: в області лівого тім`яного бугра м`які тканини набряклі, болючі при пальпації на ділянці 6х5 см, що отримані від дії тупих(ого) предметів(ту) або при падінні на такі(ий) можливо в час та за обставин, указаних у постанові слідчого та самим освідуваним, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т. 2, а.п. 148-149).

Крім того, стороною обвинувачення долучено до матеріалів судового провадження як докази:

клопотання слідчого ОСОБА_32 слідчому судді Сквирського районного суду Київської області про тимчасовий доступ до речей від 24.02.2014 р. з проханням надати тимчасовий доступ до відеозапису з регістратора-накопичувача камер відеоспостереження в період часу з 01:00 год. до 03:00 год. 23.02.2014 р. в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_10 », який розташований за адресою: вул. Київська, 34, м. Сквира, Київська обл., та надати дозвіл про можливість вилучення даного відеозапису з можливістю копіювання на флеш-носій або оптичний носій інформації (т. 2, а.п. 63-64);

ухвала слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 28.02.2014 р. (справа № 376/403/14-к, провадження № 1-кс/376/25/2014) про задоволення зазначеного клопотання слідчого та надання йому тимчасового доступу на отримання безпосередньо у власника або уповноваженої особи названого вище кафе-бару відеофайлів, записаних за допомогою стаціонарних відеокамер у приміщенні будівлі цього кафе-бару та на прибудинковій території, які зберігаються на комп`ютерному сервері, або на відеореєстратора за вказаний вище період часу, з можливістю копіювання або вилучення комп`ютерного сервера/відеореєстратора, строк дії ухвали 28.03.2014 р. (т. 2, а.п. 65);

доручення слідчого СВ Сквирського РВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_43 про вилучення відеозапису з регістратора-накопичувача камер відеоспостереження в період часу з 01 год. 00 хв. до 03 год.00 хв. 23.02.2014 р. в кафе-барі «Піраміда», що розташоване за адресою: вул. Київська, 34, м. Сквира, Київська обл., зі складенням протоколу про вилучення відеозапису (т. 2, а.п. 66-67);

протокол тимчасового доступу до речей і документів від 24.03.2014 р., згідно з яким оперуповноважений Сквирського РВ ОСОБА_44 на підставі названої вище ухвали слідчого судді від 28.02.2014 р. вилучив «відеозапис з камер відеоспостереження кафе «Піраміда» (т. 2, а.п. 68-70), до якого додано опис вилучених речей та документів, а саме: відеозапис з камер відеоспостереження кафе « ІНФОРМАЦІЯ_10 », що по АДРЕСА_7 , за період часу з 00:00 год. до 03:00 год. 23.02.2014 р. (т. 2, а.п. 71);

протокол огляду та перегляду диску від 25.07.2014 р., на якому міститься відео з інформацією щодо подій 23.02.2014 р. у кафе-барі «Піраміда» (т. 2, а.п. 72);

постанову слідчого від 25.07.2014 р. про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, а саме: СD-R диск із записом з камер відеоспостереження кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (т. 2, а.п. 73-75);

додаток до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 24.03.2014 р., а саме: CD-R диск із вмістом відеозапису з камер відеоспостереження в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_10 » за 23.02.2014 р. (т. 2, а.п. 76).

Стосовно обставин вилучення записів з камер відеоспостереження кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_10 » були допитані працівники міліції (на тепер поліції), якими здійснювалося таке вилучення.

Так, допитаний у судовому засіданні 27.09.2018 р. свідок ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , працює заступником начальника Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, начальником слідчого відділу, повідомив суд, що на той час він як слідчий безпосередньо здійснював досудове розслідування цього кримінального провадження, але весь спектр досудових слідчих дій не пам`ятає. Тимчасовий доступ до речей та документів, зокрема, відеозапису з кафе-бару «Піраміда» здійснював він на підставі ухвали слідчого судді Сквирського районного суду Київської області з метою зняття інформації з камер відеоспостереження названого розважального закладу. Камер було 3-4, які висвітлювали зал, коридор, вхідні двері та частину барної стійки. Інформація з камер записувалася в операторській за кухнею зі сторони чорного входу. Був власний реєстратор з жорстким диском, монітор з мишкою, можливо було переглянути в режимі реального часу. Проте зняти інформацію було проблематично, тому звертався до власника закладу та до спеціалістів, спеціаліста не знайшли, включили запис на екрані реєстратора і записували за допомогою камери чи мобільного телефону, Потім цей запис перенесли на CD і долучили до матеріалів. Сам свідок технічної освіти не має. Пізніше запрошені спеціалісти пояснювали, що реєстратор дуже старий, тому неможливо було скопіювати з нього інформацію на флеш-носій. При транслюванні зображення камери розділялися, тобто на одному моніторі транслювалося відразу декілька відео, одна з них не фіксувала. Оскільки коридор їм був не цікавий, камери відеоспостереження з коридору не переглядали, досліджували лише камери з залу, сам конфлікт фіксувала лише одна камера, з іншого ракурсу цей стіл видно не було.

Допитаний у судовому засіданні 27.09.2018 р. свідок ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , працює оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, повідомив суд, що він брав участь у досудовому розслідуванні в цьому кримінальному провадженні, вів оперативний супровід, допомагав слідчому, приймав участь у тимчасовому доступі до речей та документів, а саме: зняття інформації з камер відеоспостереження кафе-бару «Піраміда» в м. Сквира, яка висвітлювала події від 23.02.2014 р. Камер там було 5-6: при вході до закладу, що виходить на парковку, в коридорі, в зал 2-3 камери. У цьому кафе зал складається з одного приміщення. У підсобному приміщенні, де є накопичувач інформації, можна переглянути відео відразу в кафе, так як там є монітор. Тоді виникли проблеми з вилученням інформації, оскільки не було спеціаліста, який би зміг це зробити, тому знімали камерою безпосередньо з монітора комп`ютера, але лише ті події, які стосувалися справи, попередньо переглядаючи відеозапис з кожної камери, після цього склали процесуальний документ протокол, підписав його.

У зв`язку з наведеними обставинами сторона захисту заперечувала правильність, з точки зору закону, проведення вилучення згаданого відеозапису, оскільки цей відеозапис не вилучився шляхом копіювання файлів з регістратора-накопичувача камер відеоспостереження, а знімався безпосередньо з монітора комп`ютера, водночас наполягала на доказовості (належності і допустимості) дослідженого в суді відеозапису як такого, що містить важливу інформацію про обставин, які мають значення для даного кримінального провадження.

Також стороною обвинувачення долучено до матеріалів судового провадження письмові документи з інформацією щодо ходу проведення досудового розслідування, які безпосередньо не стверджують та не спростовують обставин справи, в тому числі після зміни обвинувачення, а саме: доручення про проведення досудового розслідування від 23.02.2014 р., 12.03.2014 р., 13.03.2014 р. (т. 2, а.п. 78, 81, 83); постанова про передачу кримінального провадження від одного слідчого до іншого від 12.03.2014 р. (т. 2, а.п. 79-80); копія витягу з кримінального провадження від 13.03.2014 р. № 0000153 щодо відкриття провадження за частиною третьою статті 296 КК України (т. 2, а.п. 82); протоколи медичного огляду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 23.02.2014 р. № 35 та № 36 з висновками «тверезий» (т. 2, а.п. 113, 115); постанова слідчого про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 13.03.2014 р. (т. 2, а.п. 116-118); заява гр. ОСОБА_47 від 23.02.2014 р. про відсутність претензій до працівників міліції (т. 2, а.п. 119); роздруківка із сайту Верховної Ради України з текстом Указу Президента України від 21.02.2014 р. № 89/2014 «Про оголошення в Україні днів жалоби за загиблими» (т. 2, а.п. 136); рішення Сквирської міської ради від 30.10.2006 р. № 120 «Про впорядкування режиму роботи торгівельних закладів міста» (т. 2, а.п. 136); заява про залучення як потерпілого з пам`яткою про права та обов`язки (т. 2, а.п. 150-151, 154); повідомлення про підозру ОСОБА_7 за частиною другою статті 345 КК України, повідомлення про поштове направлення цієї підозри, а також повідомлення про підозру ОСОБА_7 за частиною третьою статті 296 КК України, частиною другою статті 345 КК України з роз`ясненням процесуальних прав, зокрема на захист, і обов`язків (т. 2, а.п. 156, 157, 174-183); клопотання до слідчого судді про затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7 (т. 2, а.п. 159-162) та ухвала слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 26.03.2014 р. (справа № 376/684/14-к, провадження № 1-кс/376/57/2014) про задоволення цього клопотання і надання дозволу на затримання ОСОБА_7 (т. 2, а.п. 163-164); постанова про зупинення досудового розслідування від 26.03.2014 р. та про відновлення досудового розслідування від 06.07.2014 р. (т. 2, а.п. 165-170); вимога і довідка про судимість гр. ОСОБА_15 (т. 2, а.п. 203, 204); повідомлення про відкриття додаткових матеріалів, про завершення досудового розслідування, протоколи про надання доступу до додаткових матеріалів (т. 2, а.п. 205-224); процесуальні документи та рішення судів щодо затримання ОСОБА_7 і застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (т. 2, а.п. 171-173, 225-230, 243-248).

Оцінюючи досліджені докази, кожний окремо та в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, такими, що узгоджуються між собою, та достатніми, щоб покласти їх в основу вироку, приходячи до висновку, що винуватість обвинуваченого поза розумним сумнівом знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.
Так, досліджувана подія, що сталася в ніч на 23.02.2014 р. в період з 00 год. 25 хв. до 00 год. 40 хв. у приміщенні кафе-бару «Пірміда», розташованому за адресою: вул. Київська, 34, м. Сквира, Київська обл., жодним з учасників судового провадження не заперечувалася; факт конфлікту, що перейшов у бійку між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілими працівниками на той час міліції ОСОБА_10 і ОСОБА_11 підтверджено показами всіх присутніх тоді в кафе свідків та учасників цієї бійки (обвинуваченим і потерпілими), підтверджено дослідженим відеозаписом з камери відеспостереження та не спростовувалося стороною захисту; факт отримання потерпілими під час виконання службових обов`язків у названий день і час, а також ступінь тяжкості цих тілесних ушкоджень підтверджено відповідно висновком службового розслідування та висновками судово-медичної експертизи щодо кожного потерпілого від 25.02.2014 р., при цьому сам обвинувачений у показах зазначав, що відмахувався від потерпілих за допомогою кия для гри у більярд, тим самим не виключаючи можливість нанесення ним ударів потерпілим.

Стосовно ж обставин, повідомлених суду стороною захисту та свідками, пов`язаних з ймовірними неправомірними діями потерпілих та/або перевищенням ними своїх повноважень, суд виходить з того, що неправомірність таких дій не доводилася сторонами кримінального провадження належними і допустимими доказами та не є предметом дослідження в справі, але беруться до уваги судом виключно як мотиви вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, який суб`єктивно сприймав ці дії як неправомірні і саме на цьому ґрунтуються його заперечення своєї винуватості, що вбачається з наданих ним суду показів.

До того ж як самим обвинуваченим, так і його братом, який нібито отримав тілесні ушкодження від потерпілих, а також захисниками обвинуваченого неодноразово зазначалося в суді, що ними не подавалося з приводу наведених обставин жодних заяв, скарг, не порушувалося питання притягнення працівників міліції до відповідальності тощо. З дослідженого в суді запису з камер відеоспостереження також не вбачається встановити всі істотні для справи обставини бійки між обвинуваченим та потерпілими, оскільки дії всіх учасників конфлікту не зафіксовані в повному обсязі на наданому суді відеозаписі.

З огляду на наведене суд при оцінці доказів виходить також із конституційних засад змагальності сторін кримінального провадження та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 15 частини першої статті 7, стаття 22 Кримінального процесуального кодексу України, далі КПК України).

Невизнання вини обвинуваченим суд розцінює як намагання уникнути покарання за вчинений злочин, оскільки його вина доведена сукупністю наведених вище доказів.

Таким чином, зважаючи на усе наведене та даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеним умисне заподіяння ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та кваліфікує такі дії за частиною другою статті 345 КК України.

При цьому первісна додаткова кваліфікація дій обвинуваченого за частиною третьою статті 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та пов`язане з опором представникові влади та представникові громадськості, які виконували обов`язки з охорони громадського порядку, не знайшла свого підтвердження у ході судового розгляду за наслідками дослідження доказів. Тому прокурором у порядку статей 338, 341 КПК України було змінено обвинувачення шляхом зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого (т. 3, а.п. 9-18). Після цього клопотань про дослідження додаткових доказів суду не подавалося, сторонами вказано також на недоцільність повторного дослідження будь-яких доказів, оскільки зміна обвинувачення стосувалася не фактичних обставин вчинення злочину, а виключно правової кваліфікації дій обвинуваченого; клопотань про дослідження речових доказів (окрім згаданого і дослідженого відеозапису) також не заявлялося.
Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 після їх допиту в суді участі в подальших судових засіданнях не брали згідно з поданими ними заявами (т 1, а.п. 185, 186), після зміни

обвинувачення отримали копію обвинувального акту з роз`ясненням їх права підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі (т. 3, а.п. 24), до суду 20.12.2018 р. подали заяви про розгляд справи без їх участі, наміру брати участь у судових дебатах не мають, проти зміни обвинувачення не заперечують, підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі не бажають (т. 3, а.п. 28, 29).

Питання про призначення обвинуваченому покарання суд вирішує, керуючись вимогами насамперед статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 ,судом встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_14 у м. Сквира Київської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працює, невійськовозобов`язаний, раніше судимий: вироком Сквирського районного суду Київської області від 29.07.2013 р. засуджений за частиною першою статті 309 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі із звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, ухвалою названого суду від 29.05.2014 р., залишеною в силі ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28.10.2014 р., скасовано покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_7 для його відбування покарання в місця позбавлення волі (т. 2, а.п. 201-202), проте покарання за цим вироком обвинувачений не відбув, що видно з довідки про судимість (т. 2, а.п. 252-253).

До обставин, які обтяжують обвинуваченому покарання, суд відносить рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння (пункти 1, 13 частини першої статті 67 КК України), остання не заперечувалася самим обвинуваченим, вживання алкогольного напою вбачається також з дослідженого відеозапису з камер відео спостереження.

Передбачених статтею 66 КК України обставин, що пом`якшують обвинуваченому покарання, судом і досудовим розслідуванням не встановлено.

Відповідно до статей 314-1, 368 КПК України, статті 9 Закону України «Про пробацію» суд, ухвалюючи вирок, бере до уваги досудову доповідь, складену 25.07.2017 р. Сквирським районним відділом з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (на тепер Сквирський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області) на виконання ухвали суду від 03.07.2017 р. (т. 1, а.п. 128132), лише частково, оскільки, як вбачається з цієї досудової доповіді, викладені в ній висновки ґрунтуються на визнанні обвинуваченим винуватості в інкримінованих злочинах, щирому каятті та активному сприянню розкриттю злочину, що не відповідає як матеріалам досудового розслідування, так і судовому провадженню (т. 1, а.п. 130). Водночас уповноважений представник названого органу пробації ОСОБА_13 , який складав зазначену досудову доповідь (т. 1, а.п. 129), у судовому засіданні 26.10.2018 р., погодившись з помилковістю такого твердження, не зміг пояснити його походження, але зауважив, що це не впливає на визначені органом пробації ризики та загальні висновки щодо можливості виправлення обвинуваченого в умовах суспільства.

Так, ризик вчинення повторно кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються органом пробації як високі. При цьому до факторів, які обумовлюють протиправну поведінку обвинуваченого віднесено: низьку правову освіченість, високу емоційну збудливість особистості, вживання алкогольних напоїв, проте зазначено, що обвинувачений знаходиться на етапі готовності до якісних змін способу життя, тому органом пробації в досудовій доповіді зроблено висновок про можливість виправлення ОСОБА_7 без його ізоляції від суспільства (т. 1, а.п. 131-132).

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує вчинення ним злочину середньої тяжкості за визначенням статті 12 КК України, наявність двох обтяжуючих та відсутність пом`якшуючих покарання обставин, зважаючи на особу винного, який має не зняту і не погашену судимість, вчинив злочин під час іспитового строку за попередній злочин, що, на думку суду, виключає призначення покарання у виді обмеження волі, проте суд бере до уваги час, що минув з події та, як вказано органом пробації в досудовій доповіді, те, що обвинувачений знаходиться на етапі готовності до якісних змін способу життя, має сім`ю: дружину та на утриманні неповнолітню дитину.

Зважаючи на усе наведене та частково враховуючи позицію прокурора та висновки органу пробації, зроблені в досудовій доповіді, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за частиною другою статті 345 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті із застосуванням частини першої статті 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю вироків якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, а також із застосуванням статті 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання.
На думку суду, таке покарання обвинуваченому ОСОБА_7 має бути достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів.

При цьому застосовуючи частину п`яту статті 72 КК України щодо правил зарахування обвинуваченому попереднього ув`язнення у строк покарання, суд виходить з того, що він був затриманий 06.07.2014 р. (т. 2, а.п. 171), в подальшому йому було обрано ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 08.07.2014 р. запобіжний захід у виді тримання під вартою (т. 2, а.п. 229-230), неодноразово продовжений (т. 2, а.п. 243-248), звільнено з під варти в залі суду 05.02.2015 р. за попереднім вироком названого суду в цьому кримінальному провадженні (т. 2, а.п. 249-251).
За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29.08.2018 р. (справа № 663/537/17, провадження № 13-31кс18), якщо особа вчинила злочин у період до 23.12.2015 р. (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання застосуванню підлягає частина п`ята статті 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 р. № 838-VIII (зворотна дія цього Закону як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні частини першої статті 5 КК України).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 вчинив даний злочини 23.02.2014 р., тобто до 23.12.2015 р., відтак вчинив злочин під час зворотної дії Закону України від 26.11.2015 р. № 838-VIII, тому йому слід зарахувати строк попереднього ув`язнення в період з 06.07.2014 р. до 05.02.2015 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Крім того, враховуючи думку прокурора та беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 не становить собою суспільної небезпеки, не ухилявся від викликів до суду, тому суд за таких обставин вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Матеріальної шкоди внаслідок злочину не завдано, цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує за статтею 100 КПК України.

Керуючись частиною другою статті 345 КК України, статтями 100, 369-371, 373, 374, 392, 393, 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі статті 71 Кримінального кодексу України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Сквирського районного суду Київської області від 29.07.2013 р. остаточно призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.

На підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України (в редакції, що діяла до 21.06.2017 р.) зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 06.07.2014 р. до 05.02.2015 р. включно,виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що відбув призначене цим вироком покарання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 23.02.2014 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120, а саме:

дві частини пошкодженого кия для гри у більярд та сліди папілярних візерунків на предметах носія (на пляшці з-під горілки «Козацька рада», на пляшці з-під шампанського «Київ», на трьох чарках та стакані), передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів, знищити;

СD-R диск із записом з камер відеоспостереження кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_10 » - залишити при матеріалах кримінального (судового) провадження.

Копію цього вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору ОСОБА_3 , обвинуваченому ОСОБА_7 , його захиснику ОСОБА_9 та надіслати потерпілим ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1