ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/650/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
20.02.2014р. Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст.15 ч. 2, 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Дарницького районного суду від 25.03.2015 р. іспитовий строк скасовано та визначено до відбуття 4 роки позбавлення волі. 18.04.2017 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік, 10 місяців, 23 дні;
30.05.2018р. вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч.2 ст. 122 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі.
- за ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

законний представник потерпілого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 17.03.2018 р. приблизно о 17 годині 50 хвилин, знаходячись на загальному коридорі 5 поверху будинку № 31-Б по вул. Драгоманова в м. Києві, разом з особою щодо якого матеріали виділені в окреме провадження, побачивши ОСОБА_5 , який мав при собі мобільний телефон «Iphone 6S SpaseGray,32GB» вирішили відкрито ним заволодіти, застосовуючи при цьому насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, особа матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи згідно заздалегідь розподілених ролей з ОСОБА_3 , підійшли до неповнолітнього ОСОБА_5 , який стояв біля ліфтової шахти, після чого особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи на зручній для нанесення ударів дистанції, почав наносити потерпілому удари ногами та руками у область голови та тулуба. Подолавши волю потерілого ОСОБА_5 до опору ОСОБА_3 разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, обшукавли останнього, та ОСОБА_3 відкрито заволодів мобільним телефоном «Iphone 6SSpaseGray,32GB», вартістю 7196 гривень 00 копійок, потерпілого, після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_3 , та особа відносно якої матеріали виділено в окреме провадження зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав покази, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам, пояснив, що йому зателефонував його знайомий ОСОБА_7 та попросив приїхати до нього, оскільки хотів повернути йому гроші. Він приїхав до ОСОБА_7 на таксі разом із знайомим Борисом. У ОСОБА_7 знаходився потерпілий ОСОБА_5 . В подальшому у потерпілого він разом зі своїм знайомим, знаходячись у загальному коридорі, забрали айфон. При цьому застосували до потерпілого насильство, а саме його знайомий наніс удар потерпілому а він забрав у потерпілого айфон. Просив суд не карати його суворо.

Потерпілий ОСОБА_5 в присутності законного представника ОСОБА_6 суду пояснив, що до ОСОБА_7 він прийшов, оскільки той його запросив. Пізніше до ОСОБА_7 приїхав ОСОБА_3 , то запропонував йому поїхати у ломбард, щоб здати телефон. Він відмовився і хотів піти, однак його не пустили. Перебуваючи на загальному коридорі, ОСОБА_3 разом з Борисом, у якого як йому здалося був ніж, силою забрали у нього айфон. Бив його лише ОСОБА_8 , а ОСОБА_3 не бив.

Інші докази, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувалися. Судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам кримінального провадження, що вони будуть позбавленні оскаржити обставини, які ними не оспорюються в апеляційному порядку.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття .

Згідно ст. 67 КК України обставин які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином тяжким, дані про особу винного, який характеризується посередньо, має судимість, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває; обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та відсутність обставин, які його обтяжують.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає правильним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення в межах визначених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, застосувавши також положення ч.4 ст. 70 КК України.

Суд вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що суд призначає ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, з метою недопущення ухилення обвинуваченого від відбування покарання, суд вважає правильним до набрання вироком законної сили залишити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 373-376 КПК України суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково зарахувати покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30.05.2018 року та призначити ОСОБА_3 остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і один місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 30 травня 2018 року.

Речові докази: мобільний телефон «Iphone 6S SpaseGray,32GB»- залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 286 гривень за проведення експертизи №12-4/828 від 07.05.2018р.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: