Справа № 635/824/19
Провадження № 1-кп/635/728/2019

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває зазначене кримінальне провадження.
Прокурор в ході підготовчого судового засідання заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - можливість переховування від органів досудового розслідування; знищення чи спотворення речових доказів з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання; незаконного впливу на потерпілих, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на тяжкість злочину, вчинення якого інкримінується обвинуваченому, та тяжкість покарання у разі визнання обвинуваченого виним. Зазначив, що обвинувачений може залишити територію Харківської області оскільки офіційно не працює, не має стійких соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування і суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений проти продовження строку тримання під вартою заперечував, просив обрати у відношенні нього більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що має непрацездатну мати та малолітню дитину. Також пояснив, що шкода, заподіяна потерпілим ним відшкодована у повному обсязі.
Захисник у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтримавши доводи, викладені обвинуваченим.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого з наступних підстав.
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2018 року щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 лютого 2019 року з можливістю внесення застави.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 05 лютого 2019 року.
Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбаченихрозділом ІІ цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.
Вимогами ст.178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Під час обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд встановив існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування; знищення чи спотворення речових доказів з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання; незаконного впливу на потерпілих, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину, свідчать про його суспільну небезпеку.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, які відповідно дост.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, які викладені в ухвалі про обрання запобіжного заходу, та вважає, що ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , доведені прокурором та продовжують існувати.
При цьому суд також приймає до уваги відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, місця роботи та джерела доходу, а також відсутність зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 197, 199, 315 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на шістдесят днів - до 05 квітня 2019 року включно.
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави, на підставі частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і Харківський районний суд Харківської області.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Суддя ОСОБА_1