ун. № 759/3574/19
пр. № 1-кп/759/619/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , номер кримінального провадження 0000605, внесеного 25.01.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розвадів Львівської області Миколаївського району, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.11.2010 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження

встановив:
24.01.2019, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_3 знаходячись в приміщенні Київської місцевої клінічної лікарні №7, розташованої по вул. Котельникова, буд. 95 у м. Києві, зайшов до палати №515, в якій перебував наглядно знайомий йому ОСОБА_5 та висловив потребу в його мобільному телефоні для здійснення термінового телефонного дзвінка. В свою чергу ОСОБА_5 , не усвідомлюючи дійсних намірів ОСОБА_3 , передав йому свій мобільний телефон марки "Ксіомі Редмі 4А" вартістю 3377 грн. 00 коп., в якому знаходилась картка оператора мобільного зв`язку "Лайфселл" вартісю 50 грн., на рахунку якої мали місце грошові кошти в сумі 100 грн., та флеш-карта пам`яті, об`ємом 4 гб, вартістю 500 грн., а також чорний чохол вартістю 200 грн., а всього майна на загальну суму 4227 грн. 00 коп. Після чого, отримавши в такий спосіб доступ до майна, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік. В подальшому, заклав вищевказане майно до ПТ "Ломбард "Кредит Юніон", шляхом укладання договору позики грошових коштів під заставу майна, а отриманні кошти витратив на власні потреби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним злочину, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що 24.01.2019 року близько 15 год. 00 хв., він знаходився в приміщенні Київської місцевої клінічної лікарні №7, розташованої по вул. Котельникова, буд.95 в м. Києві, зайшов до палати №515, в якій знаходився наглядно знайомий ОСОБА_5 , звернувся до останнього для ніби-то здійснення терміного телефоного дзвінка з його мобільного телефону. Після того, як ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон, останній з місця вчинення злочину втік та розпорядився отриманим шахрайським шляхом майном на власний розсуд.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні заволодіння шляхом обману, майном, яке належить ОСОБА_5 на суму 4227 грн., вчинене повторно доведена повністю. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 190 КК України як ззаволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, які згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з середньою освітою, працездатний, але офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у межах санкції цієї частини ст. 190 КК України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, поклавши на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1