Постанова
Іменем України

20 грудня 2018 року
м. Київ
справа № 336/2182/17
Провадження № 51-7849 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000089 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Олександрівськ-Сахалінський Сахалінської області Російської Федерації, громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185 КК України,
за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 травня 2018 року щодо нього.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за:
- ч. 1 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі;
- ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання 10 років позбавлення волі.
У строк відбування покарання ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 8 січня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 14 травня 2018 року цей вирок залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим в умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі та таємному викраденні чужого майна, поєднаному із проникненням у житло. Злочини вчинено за наступних обставин.
В ніч з 6 на 7 січня 2017 року, ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , під час сварки з останнім, на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно, наніс потерпілому ножем декілька ударів в голову, передню поверхню правого плечового суглоба та внутрішню поверхню верхньої третини правої гомілки, спричинив невеликі різані та забійні рани, та три удари в грудну клітку, спричинив три проникаючі, сліпі колото-різані поранення грудної клітки з пошкодженням внутрішніх органів, від яких ОСОБА_8 помер.
Через нетривалий час, ОСОБА_7 , умисно, з корисливих мотивів, незаконно проник до будинку ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належне останньому майно, загальну суму 4085,83 грн.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Як убачається із касаційної скарги, засуджений, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, ч. 5 ст. 72 КК України, ставить питання про зарахування йому в строк покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі до вступу вироку в законну силу, тобто, з 8 січня 2017 року по 14 травня 2018 року.
Позиції учасників судового провадження
Захисник підтримав доводи, викладені у касаційній скарзі засудженого.
Прокурор вважає доводи касаційної скарги в частині застосування ч. 5 ст. 72 КК України обґрунтованими.
Мотиви Суду:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікація його дій та призначене покарання, засудженим у касаційному порядку не оспорюються.
Що стосується доводів про неправильне застосування кримінального закону, при зарахуванні у строк покарання стоку попереднього ув`язнення, то суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Водночас, частиною 3 ст. 4 цього закону передбачено, що часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Частиною 3 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Частиною 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», яка була чинною на час вчинення ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень, було визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, оскільки ОСОБА_7 вчинив інкриміновані злочини в період чинності редакції ч. 5 ст. 72 КК України, передбаченої ЗУ № 838-VIII, з огляду на ст. 5 КК України, ч. 1 ст. 58 Конституції України, зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання має здійснюватись відповідно до вказаної норми закону.
Крім того, така позиція згоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який викладено у постанові від 29 серпня 2018 року, згідно з яким якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII , в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.
Районний суд при постановленні свого рішення на вказані вимоги закону увагу не звернув, зарахував у строк відбування покарання ОСОБА_7 лише строк попереднього ув`язнення з 8 січня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тим самим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню, а апеляційний суд вказані порушення не виправив.
Відповідно до ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції вправі вийти за межі касаційних вимог, якщо цим не погіршується становище засудженого.
Оскільки, питання про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення вирішувалося вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, який залишено без зміни судом апеляційної інстанції, та який засудженим не оскаржується в касаційному порядку, то зміні підлягає і вирок суду, в порядку ч. 2 ст. 433 КПК України.
З огляду на викладене, судові рішення щодо ОСОБА_7 , відповідно п. 2 ч. 1 ст.438 КПК України підлягають зміні.
Керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 438 КПК України, суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити.
В порядку ст. 433 КПК України, вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 змінити.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII, зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання у виді позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 14 травня 2018 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У решті судові рішення залишити без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9