Справа № 496/1764/18
Провадження № 1-кп/496/221/18
У Х В А Л А
27 листопада 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні від прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 строком на 60 днів, при цьому прокурор посилався на обставини викладені у письмовому клопотанні про продовження строку тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого заперечувала проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, стверджувала, що ризики, передбачених статтею 177 КПК України не доведені, також заявила клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на передачу на поруки.
Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою, підтримав свого захисника та просив суд обрати запобіжний захід у вигляді поруки.
Потерпіла у судовому засіданні підтримала прокурора та вважала за доцільне продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти клопотання обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на передачу на поруки.
Заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також клопотання та додатки до них, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
А також суд приймає до уваги прецедентне право Конвенції щодо чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти. Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Продовжене тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /дело W. против Switzerland, судебное решение от 26 января 1993 года § 30/.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у злочині, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що інші характеризуючи данні ніж зібрані досудовим розслідуванням, що можуть мати значення, стороною захисту не надані, окрім заперечення, а також те, що обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 29.11.2018 р., а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, також суд приймає до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також звертає увагу на те, що він раніше не судимий, також суд враховує тяжкість інкримінованого йому злочину, останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі, суд приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, як про це просить обвинувачений та його захисник, а також враховує те, що він у судовому засіданні ще не був допитаний та з метою уникнення ризиків того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, оскільки останній після скоєння злочину зник та був затриманий через 6 годин, вчинить інше кримінальне правопорушення, а також з метою недопущення незаконно впливати на свідків, які безпосередньо з ним проходять військову службу.
Щодо клопотання захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , а також доводів останнього, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку, суд дійшов наступного висновку.
Як вбачається з вказаного клопотання, захисник обвинуваченого просить про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання осіб: підполковника ОСОБА_9 , який працює командиром 1-го реактивного артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , який працює першим заступником генерального директора Приватної фірми «Галс», ОСОБА_11 , яка є матір`ю ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , який є вітчимом ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , яка є сусідкою сім`ї ОСОБА_14 .
При цьому до клопотання додано їх заяви про бажання взяти обвинуваченого на поруки.
Щодо передачі обвинуваченого на поруки, суд звертає увагу на те, що згідно ч.ч. 1, 3-5 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.
Поручитель може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він забезпечує явку підозрюваного, обвинуваченого до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.
У разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення в розмірі, передбаченому коментованою статтею.
На даний час у суду відсутні підстави вважати осіб, а саме: підполковника ОСОБА_9 , який працює командиром 1-го реактивного артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , який працює першим заступником генерального директора Приватної фірми «Галс», ОСОБА_12 , який є відчимом ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , яка є сусідкою сім`ї ОСОБА_14 такими, що заслуговують на довіру, а відповідно такими, що зможуть гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, оскільки до судового засідання з`явилася лише мати обвинуваченого ОСОБА_11 , інші особи, які вказані в клопотанні в судовому засіданні були відсутні, їх особи судом не встановленні, не роз`яснено їм прав, обов`язків та наслідків не виконання поруки, також не з`ясована особиста думка щодо вказаного питання щодо зміни запобіжного заходу.
Тому судом, не може бути прийнято до уваги наданні заяви про бажання взяти на поруки, без належного засвідчення вказаних осіб та з`ясування їх особистої думки, згідно ст. 180 КПК України.
Будь-яких доказів, які б свідчили про існування об`єктивних даних щодо можливості застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів, суду не надано.
Оскільки колегія суддів вважає, що тільки тримання під вартою, на теперішній час, може запобігти ризику переховуватись від суду, впливати на свідків та перешкодить вчиненню інших кримінальних правопорушень.
Таким чином, ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_8 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу - не має.
Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій є забезпечення виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватись від суду та вчиняти тиск на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає за доцільне продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на передачу на поруки залишити без задоволення.

Клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_5 та представника потерпілої про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 27.11.2018 р. до 25.01.2019 року включно.

Утримувати обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Одеській УВП-21 УДПтС України в Одеській області.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженої службової особі: начальнику Одеського УВП-21 УДПтС України в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає (заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду).

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали виготовлено 05.12.2018 р.