У Х В А Л А

15.02.2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю
особи, яка звернулась із скаргою ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жмеринка скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

в с т а н о в и в:

31.08.2018 року ОСОБА_3 звернувся із скаргою до Барського районного суду Вінницької області із змісту якої слідує, що на підставі його прав по КПК України, Конституції України, права на справедливий суд, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини як джерела права, реформи судової системи п.5 ним оскаржуються дії (бездіяльність) посадовців слідства Вінницької обласної поліції в порядку ст.ст. 1, 9, 55, 56, 214, 303-307 КПК України невнесення відомостей про кримінальне порушення до ЄРДР за його зверненням на «102» ЄО №2779 від 02.08.2018 в Барській поліції та вимагає відкрити провадження по його скарзі, визнати дії (бездіяльність) компетентних посадовців поліції незаконними, зобов`язати внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за ст.ст. 364, 365 КК України, повідомити його про це, надати пам`ятку потерпілого і всі процесуальні права пов`язані із статусом (а.с.1).
Ухвалою слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 06.09.2018 року ОСОБА_4 відкрито провадження за даною скаргою (а.с.3)
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11.01.2019 року на підставі ст. 34 КПК України кримінальне провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Барського ВП Жмеринського ВП ГУ НП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР направлено на розгляд до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, оскільки після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду у Барському районному суді для судового розгляду.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 28.01.2019 року, провадження передане для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 (а.с. 59)
12.02.2019 року до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області надійшли матеріали перевірки ЄО №2779 від 02.08.2018 року по зверненню ОСОБА_3 , які витребувані ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 28.01.2019 року, якою також скаргу ОСОБА_3 прийнято до провадження, призначено судове засідання на 29.01.2019 року.
ОСОБА_3 скаргу підтримав, суду пояснив, що дійсно 02.08.2018 року о 17:18 він звернувся за номером «102» та повідомив обставини, які зафіксовані у його повідомленні. Вважає повідомлені ним дії неправомірними, оскільки таким чином здійснюється вплив на принципових та незалежних посадовців, суддів, проти яких фабрикуються звинувачення. Він особисто прийшов до Барського районного суду на призначене судове засідання, однак зал був зайнятий людьми, які відбирали пояснення та йому пояснили, що це здійснюється щодо хабаря судді ОСОБА_5 , Вважає події, які відбулись щодо судді неправомірними, вилучення справи щодо особи за ст. 130 КУпАП такими, що призвели до закінчення строків розгляду справи та уникненням її від відповідальності. Внаслідок відсторонення судді, яке відбулось надалі, вісім справ були перерозподілені судді ОСОБА_6 , яка потім заявила самовідвід та такі справи були передані до інших судів, що стосується безпосередніх інтересів, а тому він у даних правовідносинах є і заявником і потерпілим, що надає йому як потерпілому значно ширші процесуальні права. Особи ОСОБА_7 та Харкевич, які діяли в Барському райсуді за провокацією хабара проти судді Барського суду ОСОБА_4 самі йому представились як посадовці СБУ і Антикорупційної прокуратур. Вважає, що його повідомлення від 02.08.2019 року повністю відповідає вимогам ст. 214 КПК України, а дані про осіб, статті за якими слід внести відомості до ЄРДР не мають значення, оскільки ці дані мають встановлюватись органом досудового розслідування. Провадження щодо судді ОСОБА_4 закрито у листопаді 2018 року, що свідчить, що всі дії були неправомірними. Просив скаргу задовольнити у повному обсязі.
Представник Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для його проведення згідно положень ст. 306 ч.3 КПК України.
Вивченням матеріалів, зареєстрованих в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення від 02.08.2018 року за № 2779 за зверненням ОСОБА_3 встановлено, що 02.08.2018 року о 17.18 годині надійшло повідомлення із служби «102» про те, що 02.08.2018 року о 17:18 за адресою Барський район, м.Бар, вул.. Островського, 12 громадянин ОСОБА_3 повідомив, що посадовці антикорупційної групи прокуратури м.Києва приїхали на автомобілі Фольцваген транспортер білого кольору д.н. НОМЕР_1 до Барського райсуду. Керівник ОСОБА_7 та Харкевич діяли в Барському райсуді за провокацією хабара проти судді Барського суду ОСОБА_4 . Групою впливу, які сформувались на місці вчиняють замовні провокації проти неугодних посадовців, а саме голови райради ОСОБА_8 , березень 2012 року, керівника слідства поліції ОСОБА_9 , лютий 2017 року і ось судді Барського райсуду ОСОБА_4 . Діють за однією схемою провокація і миттєва дискредитація без суду і слідства в засобах масової інформації, а також було порушено його права з боку Пісного, Харкевича під час дій по провокації в Барському райсуді відмовились взяти в нього пояснення по мотивам провокації проти судді ОСОБА_4 , вели себе недопустимо і протиправно по відношенню до нього, а також були порушені його права по КПК, Конституції України, Конвенції про захист прав та людини і основоположних свобод. Заявник вимагає внести його повідомлення до ЄРДР по викладеним фактам і обставинам за ст.ст. 364, 365, 383, 384 КК України. На даному рапорті міститься резолюція ОСОБА_10 для прийняття рішення.
Згідно листа т.в.о. заступника начальника ВП - начальника СВ Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_10 , який адресований т.в.о. начальника Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області майору поліції ОСОБА_11 , у зв`язку із відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку із цим внести відповідну інформацію до ЄРДР, надсилає матеріали, зареєстровані в ЄОЗП про вчинені кримінальні правопорушення від 02.08.2018 року за №2779, для їх розгляду згідно із законом України «Про звернення громадян» або в порядку, визначеному КУпАП. На даному листі міститься резолюція ОСОБА_12 для розгляду.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 08.08.2018 року факти обставин детально викладені у фабулі ЄО 2779 від 02.08.2018 17:18, було складено детальний план дослідження по зверненню з ОСОБА_13 до 10.08.2018 року.
Згідно повідомлення Прес-центру СБУ, яке було розміщене на сайті СБУ України 02.08.2018 року о 12.53 годині на Вінниччині співробітники СБУ спільно із детективами НАБУ під процесуальним керівництвом САП викрили на хабарі виконуючого обов`язки голови одного з районних судів області. Співробітники спецслужби встановили, що посадовець за посередництва адвоката вимагав двадцять тисяч гривень від місцевого мешканця. За вказану суму зловмисник обіцяв закрити адміністративну справу за водіння в нетверезому стані. Правоохоронці затримали суддю та посередника на робочому місці після отримання всієї суми неправомірної вигоди. У рамках кримінального провадження, відкритого за ч.3 ст. 368 КК України, тривають невідкладні слідчо-оперативні дії.
Згідно довідки від 09.08.2018 про результати розгляду звернення ОСОБА_3 про те, що 02.08.2018 року працівники СБУ неправомірно діяли в Барському районному суді, в ході розгляду даного повідомлення було встановлено, що 02.08.2018 року у ранкову пору ОСОБА_3 знаходився в Барському районному суді, який розташований в м.Бар по вул. Соборній, 2. В цей час до приміщення суду зайшли працівники СБУ спільно з іншими антикорупційними органами, які зі слів ОСОБА_3 неправомірно діяли відносно судді ОСОБА_4 та розмістили недостовірну інформацію на своєму сайті СБУ.
При цьому відповідно до Указу Президента України №427 від 18 травня 2007 року «Про повноваження та гарантії здійснення постійного контролю за діяльністю Служби безпеки України», а саме ст. 1 - постійний контроль за дотриманням конституційних прав громадян і законодавства в оперативно-розшуковій діяльності та діяльності у сфері охорони державної таємниці органів і підрозділів Служби безпеки України, а також контроль за відповідністю виданих Службою безпеки України положень, наказів, розпоряджень, інструкцій і вказівок Конституції і законам України здійснюється Уповноваженим Президента України з питань контролю за діяльністю Служби безпеки України. Тобто, розгляд скарг відносно працівників СБУ не є компетенцією поліції. Підстави для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відсутні.
ОСОБА_3 листом від 15.08.2018 року за №5372/214/02-2018 повідомлено про результати розгляду його повідомлення за №2779 у ЖЄО та про складення відповідної довідки.

Слідчий суддя при вирішенні вимог скарги керувався нормами КПК у редакції, що була чинною на час звернення ОСОБА_3 (02.08.2018 року)
Відповідно до ч. 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається із дослідженого повідомлення про злочин ОСОБА_3 02.08.2018 року повідомив про злочини, які на його думку вчинені посадовцями антикорупційної прокуратури м.Києва щодо дій судді ОСОБА_14 , які полягали у провокації хабара, дискредитації в засобах масової інформації, а також порушення його права - відмови взяти у нього пояснення щодо провокації хабара судді ОСОБА_4 , недопустиму і протиправну поведінку щодо нього з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , та вважає, що такі дії підлягають кваліфікації за ст. 364, 365, 383, 384 КК України.
Тобто, вбачається, що ОСОБА_3 є заявником щодо, на його думку, неправомірних дій відносно судді ОСОБА_4 . Також ОСОБА_3 наполягає, що він є потерпілим внаслідок даних подій оскільки його справи надалі були передані на розгляд до інших судів. З таким твердженням суд не може погодитись, оскільки за змістом ст. 60 КПК України заявник не може бути потерпілим, а наслідки у виді перерозподілу справ судді, який був відсторонений від здійснення правосуддя прямо не зумовлені подіями, які описані в повідомленні ОСОБА_3 , а є наслідками відповідної процедури, яка передбачена спеціальним законом та на час його звернення не існували.
Відповідно до ч.1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Суддею Барського районного суду Вінницької області при прийнятті ним 06.09.2019 року рішення про відкриття провадження за скаргою від 31.08.2018 року (а.с. 3) дотримання строків звернення із скаргою не перевірялось, даний строк не поновлювався, будь-яких обґрунтувань з даного приводу скарга не містить, як і не містить клопотання про поновлення цього строку. У судовому засіданні ОСОБА_3 вказано, що даний строк має відраховуватись від часу отримання відповіді за результатами перевірки, що підтверджується існуючою судовою практикою.
Відповідно до статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:
1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;
2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;
3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;
4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;
5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;
7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.
Слідчий невідкладно у письмовій формі повідомляє керівника органу прокуратури про початок досудового розслідування, підставу початку досудового розслідування та інші відомості, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
Якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Статтею 364 КК України передбачено відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, або якщо воно спричинило тяжкі наслідки. Відповідно до примітки до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368 2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом. Істотною шкодою у статтях 364, 364 1, 365, 365 2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Тяжкими наслідками у статтях 364 - 367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Статтею 365 КК України передбачено відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб або, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, або якщо вони спричинили тяжкі наслідки.
Тобто обов`язковою ознакою складів злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365 КК України є наявність істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, або тяжких наслідків, про що відсутні відомості у повідомленні ОСОБА_3 від 02.08.2018 року, яке зареєстроване у в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення від 02.08.2018 року за № 2779, що унеможливлює їх внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку, передбаченому ст. 214 КПК України.
Статтею 383 КК України передбачено відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу досудового розслідування про вчинення злочину або ті самі дії, поєднані з обвинуваченням особи в тяжкому чи особливо тяжкому злочині або із штучним створенням доказів обвинувачення, а також вчинені з корисливих мотивів.
У повідомленні ОСОБА_3 від 02.08.2018 року, яке зареєстроване у в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення від 02.08.2018 року за № 2779 відсутні дані про об`єктивну сторону даного злочину: неправдиве письмове чи усне повідомлення, яке стосується злочину, якого насправді не було, або коли у ньому міститься інформація про вчинення злочину особою, яка насправді його завідомо для винного не вчиняла, або про вчинення особою більш тяжкого злочину, ніж той, що вона насправді вчинила. Неправдивість повідомлення повинна стосуватись тільки фактичних обставин вчинення злочину, а не його юридичної оцінки. Такий злочин вважається закінченим з моменту надходження неправдивого повідомлення до суду, прокурора, слідчого або органу дізнання. Відсутність цих даних унеможливлює внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку, передбаченому ст. 214 КПК України відомостей про злочин, передбачений ст. 383 КК України.
Відомості, що висвітлені у повідомлення Прес-центру СБУ, яке було розміщене на сайті СБУ України 02.08.2018 року о 12.53 годині суд не може вважати такими, оскільки вони не порушують принципу невинуватості будь-якої особи, оскільки ніхто із фігурантів, які вказані у зверненні ОСОБА_3 від 02.08.2018 року не зазначені у ньому.
Статтею 384 КК України передбачено відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках або ті самі дії, поєднані з обвинуваченням у тяжкому чи особливо тяжкому злочині, або зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту, а також вчинені з корисливих мотивів.
У повідомленні ОСОБА_3 від 02.08.2018 року, яке зареєстроване у в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення від 02.08.2018 року за № 2779 відсутні дані про об`єктивну сторону даного злочину: завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем, що унеможливлює внесення відомостей про цей злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку, передбаченому ст. 214 КПК України.
Суд не погоджується із твердженнями особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 про те, що ні посади осіб, щодо яких надійшло повідомлення, ні повідомлена ним кваліфікація їхніх дій не має значення для внесення відомостей про повідомлене ним правопорушення, оскільки саме із цих даних належний орган досудового розслідування може встановити короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, внесення яких передбачено п.п.4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України. Оскільки повідомлені 02.08.2018 року ОСОБА_3 відомості, які зареєстровані в ЖЄО за № 2779 носять інформаційний характер, не містять обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, із них неможливо визначити попередню правову кваліфікацію дій посадових осіб СБУ та антикорупційної прокуратури, слідчий суддя не вбачає підстав для прийняття рішення щодо зобов`язання внести відомості щодо цих фактів до ЄРДР.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що статус працівників Служби безпеки України та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури визначена спеціальними законами, підслідність справ щодо цих осіб визначена ст. 216 КПК України, на що також звернено увагу у довідці за результатами розгляду звернення ОСОБА_3 від 09.08.2018 року.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Таким чином, суд приходить до висновку, що повідомлення ОСОБА_3 про злочин від 02.08.2018 року не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, із них неможливо визначити попередню правову кваліфікацію дій посадових осіб СБУ та антикорупційної прокуратури, що є перешкодою для внесення таких відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому виходячи із вказаних вище норм закону, встановлених обставин та наведених мотивів, слідчий суддя у даному конкретному випадку дійшов висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1