Справа № 183/3471/18
№ 1-кп/183/434/19
В И Р О К
іменем України

25 лютого 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000239 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Киселівськ, Кемеровської області, Російська Федерація, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця за контрактом, водія 3 бойового розрахунку 2 реактивного артилерійського взводу 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частин польова пошта НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

15 квітня 2016 року наказом №106 командира (по стройовій частині) військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_3 , зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та призначено на посаду водія-заряджаючого 2 реактивного артилерійського взводу 3 реактивної артилерійської батареї реактивно артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

07 листопада 2016 року наказом № 300 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_5 , звільнено з посади водія - заряджаючого 2 реактивного артилерійського взводу 3 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи та призначено на посаду - водія 3 бойового розрахунку 2 реактивного артилерійського взводу 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частин польова пошта НОМЕР_1 .

Старший солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 11,16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі - Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, шо настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію» з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період.

21 березня 2017 року наказом №78 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_3 , надано відпустку за станом здоров`я терміном на 30 діб, тобто до 21 квітня 2017 року, коли старший солдат ОСОБА_3 , повинен прибути з відпустки до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 та продовжувати подальше проходження військової служби.

Однак, 21 квітня 2017 року старший солдат ОСОБА_3 , діючи всупереч наведених вище вимог Статуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилиння від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу, без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

Далі, з 05 травня 2017 року старший солдат ОСОБА_3 , перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частини (військовий шпиталь) НОМЕР_2 .

Відповідно з виписки №987 медичної картки стаціонарного лікування хворого, виданої військовою частиною (військовий шпиталь) НОМЕР_2 від 15 травня 2017 року старшого солдата ОСОБА_3 , 15 травня 2017 року виписано з військового шпиталю та звільнено від виконання службових обов`язків терміном на 6 діб, тобто до 21 травня 2017 року, коли старший солдат ОСОБА_3 , повинен прибути до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 та продовжувати подальше проходження військової служби.

Однак, 21 травня 2017 року старший солдат ОСОБА_3 , діючи всупереч наведених вище вимог Статуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв до 01 червня 2017 року, коли старший солдат ОСОБА_3 , прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та заявив про себе.

Таким чином,в період часу з 21 квітня 2017 року до 05 травня 2017 року та в подальшому в період часу з 21 травня 2017 року до 01 червня 2017 року, старший солдат військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_3 , не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину та показав, що дійсно 14 квітня 2016 року він підписав контракт з військовою частиною пп НОМЕР_1 , після чого, влітку 2016 року він був направлений в зону проведення антитерористичної операції, де в березні 2017 року отримав травму ноги та його відвезли у госпіталь в м. Северодонецьк, де йому надали відповідну допомогу і місяць відпустки для реабілітації у зв`язку з чим він поїхав додому в м. Бердянськ. 21 квітня 2017 року він мав повернутися з відпустки до військової частини, але до військової частини він не з`явився, оскільки у нього почалися проблеми з серцем, і він продовжив самостійно лікуватися, не звертаючись до лікарів, а коли зміг самостійно рухатись він звернувся до госпіталю у м. Запоріжжя, де його одразу госпіталізували, надавши знову відпустку, після виписки з якої він знову не з`явився до військової частини, однак причин пояснити не може. У скоєному щиро кається та бажає продовжувати військову службу..
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез?явлення вчасно на службу, без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких, однак обставин, що обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, обвинувачений, є особою, що в силу закону раніше не судима, вину визнав повністю, за місцем служби характеризується задовільно (а.п.47), на обліках у лікарів не перебуває (а.п.29,40,41,43,44,46), приймав участь в зоні проведення антитерористичної операції, є учасником бойових дій (а.п.93).
Щире каяття ОСОБА_3 та з`явлення із зізнанням визнаються обставинами, що пом`якшують його покарання.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Копію вироку ОСОБА_3 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1