Справа № 706/176/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Христинівки Черкаської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, студента 2 курсу Державного навчального закладу «Монастирищенський професійний ліцей», який проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого Христинівським районним судом Черкаської області 21.12.2018 р. за ч.3 ст. 185, ст. 104, ст. 75 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком 1 рік (вирок не набрав законної сили),

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження за таких обставин.

ОСОБА_5 01.01.2018 р. близько 22 год. в с. Христинівці Христинівського району, перебуваючи поблизу кафе «Молодіжне» по вул. Тихій вказаного населеного пункту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , діючи необережно, проявивши злочинну недбалість, тобто не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в обличчя, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на тверду поверхню, в результаті таких необережних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого дволодижкового перелому правого гомілково - ступневого суглобу (зовнішньої та внутрішньої лодижки) з вивихом ступні до ззовні, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 05-7-01/29 від 29.01.2018 р. відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Отримання ОСОБА_6 таких тілесних ушкоджень знаходяться в прямому причинному зв`язку з протиправними діями ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 на початку судового засідання свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, визнав частково, а саме в тому, що він наніс удар ОСОБА_6 з метою самозахисту. У подальшому просив суд виправдати його, оскільки ним вчинені дії в стані необхідної оборони.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 01.01.2018 р. пішов з Ткачем, Кривоносом в кафе бар «Молодіжне» в с. Христинівці. Там до них підійшов ОСОБА_7 сказав, що виганяйте дівчат, будемо бити. Кидався столами. Розмовляв ОСОБА_7 з ним. ОСОБА_7 два рази вдарив його - рукою і головою в область голови. Він ударив ОСОБА_7 один раз рукою в область обличчя, від удару ОСОБА_7 упав на землю. Після чого він пішов до туалету і не підходив більше до ОСОБА_7 . Раніше у нього з ОСОБА_7 не було конфліктів. ОСОБА_7 мав ще третій раз замахнутись для нанесення удару. ОСОБА_7 був дуже п`яний або може в стані наркотичного сп`яніння.

Хоча обвинувачений ОСОБА_5 не визнав своєї вини у скоєнні інкримінованого йому злочину, однак його вина підтверджується іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні про те, що він 01.01.2018 р. відпочивав з друзями в кафе «Молодіжне» в с. Христинівці. Вийшов з Ткачем порозмовляти. Після цієї розмови йшов ОСОБА_8 , покликав ОСОБА_9 , запитав останнього, про що вони розмовляли. Потім ударив його. Вийшли ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . ОСОБА_8 втік. В нього нога була вивихнута. Вони викликали швидку допомогу, зробили знімок, йому сказали, що потрібна операція. Операція проводилась у ОСОБА_12 . ОСОБА_8 зразу визнавав вину, зараз не визнає. Реабілітація у нього тривала 45 днів. У кафе він був з 21 год., подія трапилась о 22 год. ОСОБА_8 був у кафе з Ткачем і ще два чоловіки з ним. Він був з ОСОБА_13 і ОСОБА_10 . ОСОБА_14 був у ліву сторону обличчя правою рукою. Обвинувачений був з правої сторони від нього. Він його не чіпав. Від удару ОСОБА_8 він упав. Після того як упав, то був у шоковому стані. ОСОБА_8 після цього втік. Ткач бачив це. Заходи допомоги обвинувачений не вжив. Бачив, що ОСОБА_8 із компанією вживали спиртне (пиво). Перед цим конфліктів з ОСОБА_8 не було, в барі теж не було. Розмовляли спокійно;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який у судовому засіданні пояснив, що він має дружні стосунки з обвинуваченим. 01.01.2018 р. в с. Христинівці біля кафе «Молодіжне» він відпочивав з друзями, розмовляли з ОСОБА_7 . ОСОБА_8 проходив повз них. У ОСОБА_7 з ОСОБА_8 виникла суперечка, ініціатором суперечки був ОСОБА_7 . ОСОБА_7 йому розказував, що ОСОБА_8 його бісить. ОСОБА_8 спитав, що він тому зробив. ОСОБА_7 перший наніс два удари головою в голову ОСОБА_8 , в останнього була гуля на голові. ОСОБА_8 намагався уникнути ударів, але не вийшло. ОСОБА_8 відійшов і наніс удар Хістєву в обличчя. ОСОБА_7 впав і обличчям ударився об сходинки, почав кричати, що йому боляче, нога в нього була вивернута, він це бачив. Він допоміг ОСОБА_7 піднятись, дочекались швидкої допомоги. Тільки він був біля них зразу. Конфлікт стався близько 21-22 години. ОСОБА_7 був агресивним. ОСОБА_8 не вживав алкогольних напоїв, а ОСОБА_7 - вживав;

- показаннями свідка ОСОБА_16 у судовому засіданні про те, що 01.01.2018 р. в с. Христинівці в кафе барі «Молодіжне» ОСОБА_7 пішов говорити з ОСОБА_8 . Він стояв спиною до них. Побачив як ОСОБА_7 упав, підбіг до останнього, той казав, що болить нога, викликали швидку допомогу. Було це з 22 год. до 24 год. ОСОБА_7 був випивший, чи вживав алкогольні напої ОСОБА_8 , він не бачив. Він був на відстані метрів 25-30 від них. Коли підійшов, то побачив, що у ОСОБА_7 була розбита губа і боліла нога;

- показаннями свідка ОСОБА_17 у судовому засіданні про те, що він є товаришем ОСОБА_7 . 01.01.2018 р. до нього подзвонив ОСОБА_7 , потім зайшов у гості, запросив в кафе бар близько 20 год. Прийшли в бар, потім прийшов ОСОБА_10 . ОСОБА_18 розмовляв з ОСОБА_7 , останній впав, сказав, що вдарили, але не сказав хто, казав, що болить нога. В лікарню забрали близько 23 год. Пізніше ОСОБА_7 розказав, що підбіг ОСОБА_8 і вдарив чимось по нозі. Дячука не бачив, не звертав на того уваги;

- висновком судово-медичної експертизи № 05-7-01/29 від 29.01.2018 р., згідно з яким у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено закритий дволодижковий перелом правого гомілково- ступневого суглобу (зовнішньої та внутрішньої лодижки) з вивихом ступні до ззовні. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо, в час та при обставинах, вказаних в постанові та медичній карті, і відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Утворення виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень при падінні з положення стоячи чи близького до нього на тверду поверхню після нанесення йому удару (поштовху); сторонньою особою з прискоренням більш ймовірно. Утворення виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень при падінні з положення стоячи чи близького до нього на тверду поверхню без надання прискорення на площину менш ймовірно.
Дослідивши зазначені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 доведена і він повинен нести відповідальність за ст. 128 КК України, тобто, за необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що він наніс удар ОСОБА_6 в стані необхідної оборони.

Суд не погоджується з цим твердженням з таких підстав.

Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певної підстави (юридичного факту). Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України такою підставою є лише вчинення особою суспільно небезпечного посягання. У своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що таким суспільно небезпечним посяганням було нанесення ОСОБА_6 одного удару рукою та одного удару головою в область його голови. Однак, потерпілий ОСОБА_6 категорично заперечував нанесення ним ударів ОСОБА_5 . Суд також критично ставиться до показань свідка ОСОБА_15 , який перебуває у дружніх відносинах із обвинуваченим ОСОБА_5 , про, начебто, нанесення ОСОБА_6 двох ударів головою по голові ОСОБА_5 . У подальшому ОСОБА_5 не звертався до правоохоронних органів з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень, ударів, побоїв. Вказані обставини вказують на відсутність суспільно небезпечного посягання зі сторони ОСОБА_6 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Допитана у судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_19 пояснила, що вони живуть небагато, бувало, що син жив у бабусі, у сина є своя кімната, комп`ютер, телевізор, в Монастирищі, де він навчається, син живе у гуртожитку, стан його здоров`я добрий.

Крім того, судом досліджений акт обстеження матеріально побутових умов сім`ї ОСОБА_5 від 30.01.2018 р., відповідно до якого умови життя та виховання ОСОБА_5 є задовільними.

Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання - посередньо, не стоїть на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога, умови його життя та виховання задовільні, рівень його розвитку та стан здоров`я задовільні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину неповнолітнім.

Враховуючи тяжкість злочину, який вчинений з необережності, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання - посередньо, злочин вчинив неповнолітнім, не стоїть на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога, умови його життя та виховання задовільні, рівень його розвитку та стан здоров`я задовільні, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.
Злочин ОСОБА_5 вчинений до постановлення вироку Христинівського районного суду від 21.12.2018 р. у справі № 706/1158/18, яким ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. ст. 104, 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Суд вважає, що вироки суду підлягають виконанню окремо.

Суд вважає, що призначене таким чином ОСОБА_5 покарання найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
Вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 21.12.2018 року щодо ОСОБА_5 у справі № 706/1158/18 та даний вирок виконувати окремо.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду кримінального провадження апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1