печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_4 ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні №0003707,

В С Т А Н О В И В :
Представник власника майна ОСОБА_4 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 15.06.2018 по справі №757/28171/18-к на майно ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що вилучені речі не мають відношення до кримінального провадження, слідчим не наведено доказів того, що вилучене майно отримане злочинними шляхом. ОСОБА_4 не є підозрюваною або обвинуваченою в кримінальному провадженні, не має будь якого іншого процесуального статусу.
У судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримав, просив задовольнити.
Слідчий до судового засідання не з`явився з невідомих причин. Тому, слідчий суддя розглянув вказане клопотання у його відсутність.
Вислухавши представника власника майна ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю.
Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003707 від 08.09.2014 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського йонного суду м. Києва від 15.06.2018 по справі №757/28171/18-к накладено арешт на майно, вилучене 05.06.2018 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон марки «Samsung J1» з sim-картою; мобільного телефон «Nokia 6700c-1»; мобільний телефон «Ipone»model F1600 ic 579C-E3085F; Ipod, model F1288, seria 9СЩ12МЧУ75І; флеш накопичувач марки «Transcend » ємкістю 4 Gb; флеш накопичувач марки «Trans Flash 2.0 USB »; флеш накопичувач марки «PNY» ємкістю 4 Gb; флеш карта «SD Memory card SDC-16м»; флеш карта «Transcend» ємкістю 8 Gb; переносний флеш накопичувач марки «Samsung», серійний номер E26BJ10ZB09693; переносний флеш накопичувач марки «Transcend», серійний номер ємкістю 500 Gb; ніж коричневого кольору з чорним чохлом; Прикраса «Pandora» з кулоном округлої форми; флеш накопичувач марки «Micro SD» ємкістю 1 Gb; флеш накопичувач марки «Transcend » ємкістю 2 Gb; пістолет типу револьвер з маркуванням «Императорський Тульний Оружейний Завод 1907»; облікова картка № НОМЕР_1 від 05.04.2017 «зняття з обліку для реалізації транспортного засобу марки «Volgswagen Polo»; браслет срібний масою 6,52г., розміром 205 мм; ланцюжок жовтого кольору; бінокль чорного кольору марки «Tasco».
Приймаючи таке рішення слідчий суддя виходив з того, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів.
Разом з тим, з наданих в обґрунтування клопотання документів та пояснень представника власника майна в судовому засіданні, вбачається, що відносно ОСОБА_4 відомості до ЄРДР не внесені, досудове розслідування відносно неї не здійснюється.
Крім того, прокурором не зазначено об`єктивних даних, які б підтверджували, що вилучені речі є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто, є речовими доказами у розумінні положень ст. 98 КПК України.
Отже, доводи прокурора про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів є хибними.
Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.
Отже, арешт ухвалою слідчого судді на речі ОСОБА_4 накладено необґрунтовано, оскільки арешт накладено на майно особи, яка, не має статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несе за законом матеріальну відповідальність за дії таких осіб.
Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.
Разом з тим, згідно зі ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Крім того, як вказано у ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Разом з тим, при розгляді клопотання про скасування арешту стороною обвинувачення не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у збереженні накладеного арешту на майно ОСОБА_4 .
Будь-яких даних про те, що майно ОСОБА_4 набуто кримінально-протиправним шляхом в результаті вчинення злочину або є знаряддям вчинення кримінального правопорушення в матеріалах справи немає.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті (з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Разом з тим, стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, не доведено, що незастосування заборони призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 17 КПК України сторона обвинувачення повинна доводити, в даному випадку, причетність ОСОБА_4 , вилученого у нього майна до кримінального правопорушення.
З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про скасування арешту з майна ОСОБА_4 , оскільки під час розгляду клопотання встановлено, що арешт на його майно ухвалою слідчого судді накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :
Клопотання представника власника майна ОСОБА_4 ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні №0003707 задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.06.2018 по справі №757/28171/18-к, на майно, вилучене 05.06.2018 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung J1» з sim-картою; мобільного телефон «Nokia 6700c-1»; мобільний телефон «Ipone»model F1600 ic 579C-E3085F; Ipod, model F1288, seria 9СЩ12МЧУ75І; флеш накопичувач марки «Transcend » ємкістю 4 Gb; флеш накопичувач марки «Trans Flash 2.0 USB »; флеш накопичувач марки «PNY» ємкістю 4 Gb; флеш карта «SD Memory card SDC-16м»; флеш карта «Transcend» ємкістю 8 Gb; переносний флеш накопичувач марки «Samsung», серійний номер E26BJ10ZB09693; переносний флеш накопичувач марки «Transcend», серійний номер ємкістю 500 Gb; ніж коричневого кольору з чорним чохлом; Прикраса «Pandora» з кулоном округлої форми; флеш накопичувач марки «Micro SD» ємкістю 1 Gb; флеш накопичувач марки «Transcend » ємкістю 2 Gb; пістолет типу револьвер з маркуванням «Императорський Тульний Оружейний Завод 1907»; облікова картка № НОМЕР_1 від 05.04.2017 «зняття з обліку для реалізації транспортного засобу марки «Volgswagen Polo»; браслет срібний масою 6,52г., розміром 205 мм; ланцюжок жовтого кольору; бінокль чорного кольору марки «Tasco».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1