Справа № 201/3059/19
Провадження №1-кс/201/1891/2019
У Х В А Л А
Іменем України
18 березня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000031 від 15 червня 2015 року про скасування повідомленої підозри та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 який є захисником підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000031 від 15.06.2015р. та про зобов`язання вчинити певні дії.

Просив, з урахуванням наданих в судовому засіданні пояснень, скасувати факт повідомлення підозри ОСОБА_4 від 30 листопада 2018 року у кримінальному провадженні № 0000031 від 15.06.2015 р. за ч ч. 2 ст. 129, ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК України.

Зобов`язати слідчого прокурора у кримінальному провадженні № 0000031 від 15.06.2015 р. вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 129, ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК України.

Зобов`язати слідчого прокурора у кримінальному провадженні № 0000031 від 15.06.2015 р. вчинити дії щодо скасування постанови про оголошення у розшук ОСОБА_4 та з подальшим виключення з реєстру Міністерства внутрішніх справ України.

Скарга вмотивована тим, що в провадженні слідчих першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відомості щодо якого 15.06.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031. Скаржник стверджує, що ОСОБА_4 , на думку органу досудового розслідування, має статус підозрюваного по даному кримінальному провадженню, за попередньою інформацією органу досудового розслідування, повідомлення про підозру вручив прокурором відділу регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , яким повідомив ОСОБА_4 про вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 129, ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК України. При цьому, на думку скаржника, в матеріалах кримінального провадження не міститься будь-яких належних даних, які підтверджують факт вручення ОСОБА_4 уповноваженою особою повідомлення про підозру або ознайомлення з її змістом, а тому повідомлення про підозру за певних обставин може бути вручене в порядку ст. 135 КПК України лише у випадку неможливості його вручення безпосередньо особі, відносно якої складено повідомлення про підозру. Така неможливість вручення повідомлення про підозру особі повинна бути обґрунтована та доведена стороною обвинувачення відповідними доказами. Проте в матеріалах кримінального провадження відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_4 про підозру. Тому, така процесуальна дія слідчого як повідомлення про підозру є незавершеною. За таких обставин, ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000031 від 15.06.2015р. не має статусу підозрюваного, а тому рішення прокурора про повідомлення підозри підлягає скасуванню з виключенням відомостей про підозру з ЄРДР. Крім того, станом на дату звернення на сайті розшукових справ МВС України ОСОБА_4 до цього часу вказана як особа, що переховується від органів влади.

Заявник надав суду заяву в якій просив скаргу задовольнити, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч.6 ст.9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст.28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Прокурор прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 надав суду матеріали кримінального провадження № 0000031 та заяву з проханням проводити судове засідання без фіксування технічними засобами.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Встановлено, що 15.06.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 129, ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, 01 листопада 2018 року прокурором відділу регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , під підпис, було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_3 .

Згідно зв ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Таким чином, у разі неможливості вручення письмового повідомлення про підозру особі слідчим або прокурором, її направлення здійснюється у порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, відповідно до якої особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

При цьому відповідно до ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістку про виклик або ознайомлення з її змістом.

Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

Проте в даному випадку в рамках кримінального провадження в матеріалах кримінального провадження не міститься будь-яких належних даних, які підтверджують факт вручення ОСОБА_4 уповноваженою особою повідомлення про підозру або ознайомлення з її змістом.

17.08.2012 року наказом Генерального прокурора України № 69 затверджено Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, який, у відповідності до п. 1.3, утворено та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України з метою забезпечення єдиного обліку кримінальних правопорушень та прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів досудового розслідування; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі.

Згідно з п.п. 10) п. 2.1. Положення до Реєстру вносяться відомості про час та дату повідомлення про підозру, відомості про особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.п. 4) п. 3.1. Положення усунення відомостей до Реєстру здійснюється з дотримання таких строків (про): дату складання повідомлення про підозру, дату і час вручення повідомлення про підозру, зміну рануше повідомленої підозри невідкладно.

Таким чином, відомості про невручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру та не набуття у зв`язку з цим ним статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення підлягають невідкладному внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Суд також приймає до уваги доводи захисника ОСОБА_3 про те, що здійснення досудового розслідування протягом трьох років без встановлення жодних доказів, які б підтверджували вину підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, свідчить про порушення принципу розумності строків слідчим та прокурором.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ч.5 ст.28 КПК України, кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відповідно до ч.8 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень статті 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили. У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала клопотання.

При цьому, слідчим суддею встановлено, що прокурором не було надано належну оцінку та не спростовано доказів, які свідчать про відсутність в діянні ОСОБА_4 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 129, ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно із ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні підозрюваним може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання вчинити певну дію.

Вирішуючи по суті вимоги скарги з врахуванням наданих пояснень в частині способу захисту порушених чи оспорюваних прав підозрюваного у даному кримінальному провадженні суд приходить до висновку про те, що їх права повинні бути захищені судом саме шляхом зобов`язання уповноваженого прокурора у даному кримінальному провадженні вчинити певні дії, що, на думку суду буде реалізацією прав цих осіб на ефективний засіб правового захисту, у відповідності до вимог ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому суд не має підстав та повноважень для визначення конкретної посадової особи, яка повинна вчинити певні дії, оскільки визначення такої особи відноситься до компетенції прокурорів процесуальних керівників у кримінальному провадженні, та прокурорів вищого рівня.

На підставі викладеного та керуючись ст.2, 8, 110, 220, 303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000031 від 15 червня 2015 року про скасування повідомленої підозри та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого прокурора вчинити дії щодо скасування рішення слідчого ОСОБА_5 , щодо вручення підозри у кримінальному провадженні № 0000031 від 15.06.2015р. та про оголошення підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 129, ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК України.

Зобов`язати уповноваженого прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню №0000031 від 15.06.2015р. про оголошення підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 129, ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК України.

Зобов`язати уповноваженого прокурора вчинити дії щодо скасування розшуку ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1