Справа № 462/4120/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/155/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 462/4120/18, за участю

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 01 листопада 2018 року,

встановила:
цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 07 січня 2019 року включно.
Дата закінчення дії ухвали - 07 січня 2019 року.
Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 .
Слідчий суддя прийшов до такого висновку з врахуванням вагомості наявних доказів про підозру вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я, тяжкості покарання, передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення того, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 два обвинувальні акти: від 19.07.2017 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та від 09.08.2017 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, скеровано до суду, що свідчить про існування ризику вчинення нових кримінальних правопорушень.
Також він може незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки не працює, немає постійного доходу, що свідчить про відсутність у нього соціально-струмуючих факторів, а також те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що за станом здоров`я підозрюваного до нього не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Тому саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе належним чином забезпечити поведінку останнього під час досудового розслідування та запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження. Зазначеним ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Крім цього, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із погрозою застосуванням насильства, слідчий суддя вважав за можливе не визначати розмір застави.
На дану ухвалу захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Ухвала слідчого судді є необґрунтованою, винесеною без врахування всіх поданих стороною захисту матеріалів та заперечень, а відтак незаконною а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.
Аналізуючи докази на які послався слідчий суддя у мотивувальній частині ухвали, очевидним і безспірним є те, що протокол огляду місця події від 06.07.2018 року, протокол огляду місця події від 07.07.2018 року, постанова про визнання речовим доказом від 07.07.2018 року не містять жодних доказових відомостей про вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_8 .
Тим самим, обставини викладені в клопотанні умисно спотворено та представлено перед судом виключно в обвинувальному ухилі.
В даному випадку, до клопотання не долучено і суду не було подано жодних доказів, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_8 .
Також, не існує жодних підстав стверджувати, що ОСОБА_8 буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не з`являтися на виклики так як за місцем реєстрації не проживає та в останнього відсутні будь-які стримуючі фактори.
Крім цього, жодних фактів незаконного впливу ОСОБА_8 на свідків за час слідства - 4 місяці, встановлено не було, і жодних підстав стверджувати, що таке може відбутись немає.
В даному випадку ОСОБА_8 бажає всебічного та повного досудового розслідування для встановлення істини у справі, оскільки заявляє, що не вчиняв інкримінованого йому злочину і його обмовляють.
Про ці та інші обставини заявлялось стороною захисту.
В ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу не зазначено, що ОСОБА_8 має сім`ю та на отриманні малолітню дитину, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, раніше не судимий, працює (на даний час через захворювання не офіційно).
Тому, висновки про те, що у ОСОБА_8 відсутні будь-які стримуючі фактори - є безпідставними.
Окрім цього, в порушення вимог п. 4 ст. 196 КПК України, при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею Залізничного районного суду м. Львова в ухвалі не зазначено про докази, які обґрунтовують обставини існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання даним ризикам.
Також, поза увагою було залишено та не з`ясовано стан здоров`я ОСОБА_8 , який на момент розгляду даного клопотання перебував на стаціонарному лікуванні у КП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» та добровільно прибув за викликом в суд, про що заявлялось стороною захисту.
При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя
Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, практику Європейського суду з прав людини, захист вважає ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 9.11.2018 року про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - незаконною та необґрунтованою, а відтак такою, що підлягає скасуванню.
Застосування будь-якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою - буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, що також надасть останньому можливість продовжити лікування, працювати та утримувати сім`ю.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , виступ захисника ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив такі та просив залишити ухвалу без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Рішення слідчого судді про застосування до підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування саме запобіжного заходу тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не приймаються до уваги, оскільки органом досудового слідства та судом встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, два обвинувальні акти щодо нього скеровані для розгляду в місцеві суди.
При цьому наявність ризиків, наведених у клопотанні слідчого, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу тримання під вартою без визначення розміру застави, прийшов до правильного висновку, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної поведінки та не надасть можливості уникнути зазначених ризиків.
Не визначаючи розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя керувався положеннями п.1 ч.4 ст.183 КПК України.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, строк досудового розслідування продовжено до 17 грудня 2018 року, тому ухвала слідчого судді в частині визначення терміну, на який застосовано запобіжний захід, підлягає зміні, а апеляційна скарга частковому задоволенню.
Слідчий суддя визначаючи дату закінчення дії ухвали 07 січня 2019 року, вийшов за межі строків досудового розслідування, що є неприпустимим.
В решті ж ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі не встановлено.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задоволити частково.
Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 09 листопада 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів змінити.

Датою закінчення дії ухвали визначити 17 грудня 2018 року.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4