Провадження № 274/3999/18
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/287/19

І м е н е м У к р а ї н и
05.03.19 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 274/3999/18 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шестовиця Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, зі слів маючого двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого (зі слів) до засудження в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 17.10.02 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 2) 31.03.04 Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 191 ч. 3, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі з позбавленням права займатися торгівельною діяльністю на 1 рік; 3) 22.10.08 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст.ст. 115 ч. 1, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України на 13 років позбавлення волі,

за ст. 391 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Засуджений ОСОБА_3 , прибувши 14 січня 2009 року для відбування покарання в державну установу «Бердичівська виправна колонія (№70)» (далі за текстом БВК-70), що розташована за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 1, був ознайомлений з правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань та режимом утримання, але незважаючи на це, систематично їх порушував та за час відбування покарання в БВК-70 допустив 63 порушення вимог режиму тримання.

При цьому засуджений ОСОБА_3 , як злісний порушник режиму тримання, відповідно до ухвали Бердичівського міськрайонного суду від 01 червня 2018 року за допущене порушення вимог режиму тримання був переведений до приміщення одиночної камери строком на 1 (один) місяць.

Однак, незважаючи на застосування до нього заходів дисциплінарного впливу, засуджений ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив і продовжував порушувати режим утримання.

Так, 14 червня 2018 року засуджений ОСОБА_3 порушив правила поведінки засуджених та розпорядок дня, за що 03 липня 2018 року після розгляду дисциплінарною комісією установи відповідних матеріалів засудженому ОСОБА_3 оголошено постанову начальника БВК-70 ОСОБА_5 від 03 липня 2018 року про поміщення засудженого у карцер установи виконання покарань терміном на 14 діб та доведено вимоги пункту 6 розділу 25 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014, а саме про необхідність піддатись особистому обшуку з роздяганням та переодягтися в одяг, який закріплений за ДІЗО, карцерами, ПКТ (ОК).

03 липня 2018 року о 08 год. 41 хв. засуджений ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні для проведення обшуків, яке розташоване в будівлі, де розміщені камери ДІЗО, карцеру, ПКТ (ОК) БВК-70 перед поміщенням його до карцеру установи виконання покарання відмовився переодягтись в одяг, який закріплений за ДІЗО, карцерами, ПКТ (ОК).

Про вказаний факт черговим помічником начальника установи БВК-70 повідомлено начальника установи ОСОБА_5 , який у зв`язку із наведеним виніс письмове розпорядження засудженому ОСОБА_3 піддатись проведенню особистого обшуку з роздяганням та одягти одяг, який закріплений за карцером установи виконання покарань для відбування дисциплінарного стягнення в карцері за допущене ним порушення режиму тримання.

У подальшому цього ж дня в приміщенні службового кабінету начальника установи, що знаходиться в адміністративній будівлі, розташованій на території охоронюваної зони БВК-70 виконуючим обов`язки першого заступника начальника установи ОСОБА_6 в присутності 5 працівників установи засудженому ОСОБА_3 зачитано письмове розпорядження начальника установи ОСОБА_5 про необхідність засудженому піддатись проведенню особистого обшуку з роздяганням та одягти одяг, який закріплений за карцером установи виконання покарань для відбування дисциплінарного стягнення в карцері за допущене ним порушення режиму тримання, однак засуджений ОСОБА_3 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України, в категоричній формі відмовився виконувати законне письмове розпорядження начальника ДУ «Бердичівська виправна колонія (№ 70)», а саме: переодягатись в одяг, закріплений за карцером установи виконання покарань.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ст. 391 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що він відбуває покарання у виді позбавлення волі, є ознайомленим про свої права та обов`язки як засудженого, необхідність виконання законних вимог адміністрації. Дійсно на час подій він відбував стягнення в одиночній камері. Потім його поміщали до карцеру за порушення. При цьому запропонували форму, але він відмовився її одягати, хоча знає, що мав. Відмовився, так як має вкрай поганий стан здоров`я, його власні речі тепліші, а форма ніби як "скляна", і знаходитися в ній він не бачить необхідності. Йому зачитувалось письмове розпорядження начальника установи про проведення особистого обшуку та переодягання у форму, ніби виконуючим обов`язки першого заступника Гончаруком. Своїх слів у відповідь вже не пам`ятає, але суть та ж, що він вказує при показаннях. Зі своїми правами, обов`язками був ознайомлений, попереджався про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України, але форму не одягнув. Вину визнає повністю, просить врахувати його стан здоров`я та призначити покарання, щоб він міг звільнитися ще живим.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів:

-даними висновку по факту вчинення злісної непокори законним вимогам адміністрації колонії від 03.07.18 з додатками, на підставі якого і направлено матеріали до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області по факту злісної непокори ОСОБА_3 законним вимогам начальника БВК № 70 03.07.18 за обставин обвинувачення (т. 1, а.п. 7-8);

-копією вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.10.08, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч. 1, 186 ч. 2 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років (т. 1, а.п. 70-73);

-даними копії розписки від 14.01.09, про те, що цього числа під час проведення ознайомчої бесіди засуджений ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, в т.ч. порядком поведінки засуджених, недопущенням порушень режиму утримання, кримінальною відповідальністю за ст. 391 КК України (т. 1, а.п. 74);

-даними копії протоколу № 41 засідання дисциплінарної комісії БВК-70 від 30.05.17, за результатами якого комісії вирішила клопотати перед судом про накласти стягнення у виді переведення до одиночної камери строком на 1 місяць за відмову виконувати законні вимоги представників адміністрації установи (т. 1, а.п. 78);

-даними копії ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.06.18, згідно з якою подання ДУ БВК-70 задоволено, до засудженого ОСОБА_3 застосовано захід стягнення у виді переведення до приміщення одиночної камери на строк 01 місяць за скоєння порушення встановленого порядку відбування покарання (т. 1, а.п. 99-100, 118);

-даними довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_3 , згідно з якою за час відбування покарання останній не мав жодного заохочення та станом на 03.07.18 мав 63 стягнення, в т.ч. 11 в 2018 році, жодне із стягнень не зняте і не погашене у встановленому законом порядку (т. 1, а.п. 10-11);

-даними копії виписки з протоколу № 54 засідання дисциплінарної комісії ДУ БВК № 70 від 03.07.18, за результатами якого комісія вирішила на засудженого ОСОБА_3 за порушення правил поведінки засуджених накласти стягнення у виді 14 діб карцеру (т. 1, а.п. 102);

-даними копії постанови про поміщення засудженого в карцер установи виконання покарань, відповідно до якої 03.07.18 ОСОБА_3 поміщено в карцер на 14 діб за те, що 14.06.18 о 21 год. 30 хв. він не виконав законних вимог персоналу установи (т. 1, а.п. 108);

-даними розпорядження начальника ДУ БВК № 70 від 03.07.18, яким останній розпоряджається піддати проведенню особистого обшуку з роздяганням та одягти одяг, який закріплений за карцером, для відбування дисциплінарного стягнення в карцері за допущене ним порушення режиму тримання. Засудженому ОСОБА_3 додатково роз`яснено, що відповідно до п. 6 р. ХХV ПВР УВП, затверджених наказом МЮ України № 2186/5 від 29.12.14, під час приймання засуджених у карцери вони підлягають особистому обшуку з роздяганням та переодягаються у спеціальний одяг, який закріплений за даним приміщенням (т. 1, а.п. 12);

-даними довідки та актів робочої комісії № 10 від 16.05.16 та № 13 від 29.06.16, згідно з якими в установу для використання для фіксування правопорушень з боку засуджених як гуманітарну допомогу передано два носимі відеореєстратори (т. 1, а.п. 59-63);

-даними протоколу огляду предмету, в подальшому визнаного речовим доказом, від 17.07.18 та безпосередньо даними самого диску, а саме CD-R-диску з відеофайлом, на якому зафіксовано, як 03.07.18 о 08:38:45 ОСОБА_3 доведено постанову про поміщення до карцеру за вчинене порушення, після чого ОСОБА_3 відмовляється від одягання спеціального одягу, закріпленого за приміщенням карцеру. О 08:44:07 ОСОБА_3 супроводжено до кімнати прийому засуджених з особистих питань, де доведено письмове розпорядження начальника установи про те, що засуджений перед поміщенням до карцеру повинен піддатись повному особистому обшуку з роздяганням та одягнутися в одяг, який закріплений за карцером, за допущене ним порушення режиму тримання. Також ОСОБА_3 попереджається про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України, тобто злісну непокору законним вимогам адміністрації установи. О 08:45:32 ОСОБА_3 відмовляється від виконання дій, зазначених у розпорядженні, та від письмового ознайомлення за даним фактом. О 08:45:43 засудженого ОСОБА_3 супроводжують до виходу із кімнати у власному одязі (т. 1, а.п. 65, 58).

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 391 КК України, як злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі та за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення одиночної камери.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: рецидив злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 ч.ч. 2-3 КК України злочин, передбачений ст. 391 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, за місцем відбування покарання характеризується негативно, за час відбування покарання на час скоєння злочину допустив 63 порушення вимог режиму тримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не має жодного, не працевлаштований, ставлення до суспільно-корисної праці негативне, перебуває на профілактичному обліку, як "схильний до самогубства та членоушкодження", з 13.09.18 перебував на стаціонарному лікуванні з приводу хронічного комбінованого геморою, ускладненого кровотечею; анемія важкого ступеню; В20, IV кл. ст.; хронічний гепатит; хронічний панкреатит; ЗЗТБ (2013 рік); орофорингіальний кандидоз, кандидоз стравоходу, хронічний кандидозний ентероколіт; хронічний гепатит змішаного ґенезу; гепатолієнальний синдром; астенічний синдром. 17.01.19 встановлено ІІ групу інвалідності.

З урахуванням наведеного, зокрема того, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, однак висновків для себе не зробив і, відбуваючи покарання, знову вчинив умисний злочин, пов`язаний з неналежною поведінкою, приймаючи до уваги санкцію закону, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, і тому призначає покарання у виді позбавлення волі. Враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, строк покарання призначається на мінімальний строк, передбачений санкцією статті. Остаточне покарання суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2008 року. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено, дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, клопотань про обрання такого заходу не надійшло, підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2008 року, та призначає ОСОБА_3 до відбуття 01 (один) рік 06 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Речовий доказ після набрання вироком законної сили: CD-R диск марки "Arena" з відеозаписом з носимого відеореєстратора БВК-70 03.07.18, який приєднано до матеріалів провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1