провадження № 1-кп/243/892/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участю

Секретаря судового засідання ОСОБА_2

Прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №7 м. Слов`янська Донецької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0002317 від 01.11.2018 року, на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості від 12.11.2018 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Денау, Сурхандар`їнської області, Республіки Узбекистан, громадянина України, з середньотехнічною освітою, не одруженого, не працює, раніше не судимого, такого, що мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

повідомленого про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Під час досудового розслідування 12.11.2018 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженні, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, яку було подано до суду.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 було вчинено кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

На початку квітня 2014 року на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законом збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічнісгь та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того, в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі славились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

З середині квітня 2014 року, більш точної дати встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом вступив до незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки».

При цьому, ОСОБА_4 вступаючи до незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», був достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України». «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України». «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

Діючи далі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законом збройного формування, ОСОБА_4 увійшов до незаконного збройного формування, під командуванням невстановленої в ході досудового розслідування особи. Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_4 дав свою добровільну згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердила свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанню його цілей і завдань.

Так, в період часу з середині квітня 2014 до кінця квітня 2014 року, більш точну дату встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 здійснював свої умисні противоправні дії у складі непередбаченого законом збройного формування, виконував накази свого керівництва, здійснюючи дії, спрямовані на здійснення перепускного режиму та перевірку документів у осіб, які перетинали блокпост, який розташовувався на проїжджій частині автомобільної дороги в районі перехрестя вулиці Криворіжської та пров. Оскольського м. Слов`янська, в напрямку виїзду з м. Слов`янська в сторону м. Краматорськ.

Діючи у складі незаконного збройного формування ОСОБА_4 виконував наступні обов`язки :

-організація та ведення контрольно - пропускного режиму на блокпості, підконтрольного НЗФ «ДНР», який розташовувався на проїжджій частині автомобільної дороги в районі перехрестя АДРЕСА_2 та пров. Оскольського. м. Слов`янська, в напрямку виїзду з м. Слов`янська в сторону м. Краматорськ.

Таким чином, дії ОСОБА_4 виразились в активній участі в діяльності непередбаченого законом збройного формування, що супроводжувались вчиненням опору представникам влади.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою провину визнав у повному обсязі та показав суду, що дійсно скоїв правопорушення у час, місці та обставинах, викладених у описовій частині вироку, а саме у квітні 2014 року під час окупації м. Слов`янська НЗФ «ДНР», приймав участь у зазначеному формуванні, а саме ніс службу на блокпосту, що розташований на проїжджій частині автомобільної дороги в районі перехрестя вул. Криворіжської та пров. Оскольського. м. Слов`янська, в напрямку виїзду з м. Слов`янська в сторону м. Краматорськ та займався веденням контрольно-пропускного режиму. У скоєному щиро кається.

Крім того, провина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими у підготовчому судовому засіданні доказами, а саме:

?Протоколами слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 06.11.2018 року, згідно яких вони розповіли та показали на ділянку автодороги, розташованої, в районі перехрестя вулиці Криворіжської та пров. Оскольського. м. Слов`янська, де у квітні 2014 на розташованому блок-посту на якому, в період захоплення території Слов`янська представниками незаконного збройного формування «ДНР», ОСОБА_4 ніс службу, перебуваючи у складі НЗФ «ДНР» та фототаблицями до протоколів;

?Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 06.11.2018 року, згідно з якими останні вказали на ОСОБА_4 , який у квітні 2014 року ніс службу в рядах НЗФ «ДНР» та довідками до протоколів.

?Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.11.2018 року, за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , який розповів та продемонстрував про обставини скоєного ним кримінального правопорушення та фототаблицями до протоколу.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України, а саме участь у діяльності створеному не передбаченому законом збройному формуванні.

Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, передбаченому ч. 2 ст. 260 КК України та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відобразились у щирому каятті, повному визнанні вини у скоєнні злочину, активної допомоги органам досудового розслідування під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 260 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна. В силу ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання встановивши йому іспитовий строк.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання.

ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 260 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає, дані про особу: раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, що виразилися в участі у діяльності створеного не передбаченого законом України збройного формування та його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 260 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Судові витрати та речові докази за провадженням відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, -

З А С У Д И В :

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 12.11.2018 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР №0002317 від 01.11.2018 року та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна

В силу ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання встановивши йому іспитовий строк на 2 (два) роки, поклавши на нього наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Донецького апеляційного суду через Слов`янській міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1