Справа № 595/942/18
Провадження № 1-кп/603/18/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2019 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 18.05.2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сновидів Бучацького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого приватним підприєцем, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
17 травня 2018 року біля 15 години 00 хвилин у обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував по вул. Центральна, в центрі с. Сновидів, Бучацького району, Тернопільської області на грунті неприязних відносин із ОСОБА_5 , виник злочинний намір, спрямований на завдання потерпілому побоїв.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на завдання побоїв потерпілому ОСОБА_5 , діючи умисно, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 17 травня 2018 року близько 15 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи по вул. Центральна, в центрі с. Сновидів, Бучацького району, Тернопільської області, відчуваючи особисту неприязнь до потерпілого ОСОБА_6 , підійшов до нього та наніс удар долонею лівої руки в область обличчя з правого боку, та у подальшому наніс удар долонею правої руки в область голови, а саме чола. Після цього, обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 поїхали на автомобілі марки Audi А8 чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 до знаку «Сновидів», що при в`їзді в с.Сновидів Бучацького району Тернопільської області зі сторони смт.Золотий Потік Бучацького району, де вийшли з автомобіля, після чого обвинуваченй ОСОБА_3 умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар долонею лівої руки в область голови, а саме правої щоки, внаслідок чого потерпілий відчув фізичну біль, проте будь-яких тілесних ушкоджень не отримав.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1ст.126 КК України як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю проте тілесних ушкоджень не спричинили.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинуваченні кримінального правопорушення визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і даючи суду показання, повністю підтвердив факт та обставини скоєння ним вищезазначеного кримінального правопорушення за обставин, вказаних у обвинувальному акті. Вважає недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, суд відповідно до ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, зібраних у ході досудового розслідування, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

В ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просить закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку з примиренням.
Прокурор ОСОБА_4 не заперечила проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України.
Заслухавши думку сторін судового провадження та дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне клопотання потерпілого задоволити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Як вбачається з вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, постанова (ухвала) судді (суду) має бути вмотивованою. Зокрема, поряд із доказами винності особи в учиненні злочину в цій постанові слід зазначити умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.
Так, при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності суд прийшов до переконання, що діяння, яке інкримінується обвинуваченому дійсно мало місце та містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, а також те, що існують умови та підстави, передбачені КК України для звільнення його від кримінальної відповідальності. Зокрема, умовою звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є вчинення, злочину невеликої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України. Підставою для його звільнення є примирення винного з потерпілим.
Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим, вину визнав та щиро розкаявся, суд вважає за необхідне звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 126 КК України, а кримінальне провадження закрити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст.ст.284-286,288,350 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у звязку із примиренням винного з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України - задоволити.
Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 18.05.2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1ст. 126 КК України - закрити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1