Постанова
іменем України
19 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 628/842/16-к
провадження № 51-9504км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 09 серпня 2018 року

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя смт Ківшарівка Харківської області, раніше неодноразово судимого, останнього разу 03 березня 2009 року за ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК) на підставі статей 70, 71 КК до позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців, звільненого 29 серпня 2013 року умовно-достроково на 2 місяці 14 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області

від 21 листопада 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК до обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 у рахунок відшкодування: 466,48 грн за лікування потерпілого; 10000 грн моральної шкоди; 3000 грн витрат на правову допомогу; в доход держави 982,08 грн витрат за проведення експертиз.
За вироком установлено, що 06 січня 2016 року близько 16:00 біля будинків АДРЕСА_1 ОСОБА_6 під час сварки з неприязні умисно завдав ОСОБА_7 один удар ножем у нижню частину живота зліва, після чого дерев`яним брусом, який підібрав на місці, завдав потерпілому декілька ударів у різні частини тіла, заподіявши

ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Апеляційний суд Харківської області ухвалою від 09 серпня 2018 року вирок щодо ОСОБА_6 залишив без зміни.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та про призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор зазначає, що: до

ОСОБА_6 при призначенні покарання безпідставно застосовано ст. 75 КК без урахування тяжкості вчиненого злочину та даних про його особу, що призвело до призначення засудженому м`якого покарання; ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки цей суд не надав належної оцінки та вичерпних відповідей на доводи, наведені в його апеляційній скарзі, щодо безпідставного звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК; залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, суд не зазначив конкретних підстав, на яких її визнано необґрунтованою.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримала касаційну скаргу, просила скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Ухвала апеляційного суду це рішення суду вищого рівня стосовно законності, обґрунтованості та вмотивованості рішення суду першої інстанції, що перевіряється в апеляційному порядку. Отже, ухвала апеляційного суду має відповідати вимогам ст. 370 КПК.
Крім того, згідно з вимогами ст. 419 КПК в ухвалі суду апеляційної інстанції, зокрема, мають бути проаналізовані всі доводи апеляції, на кожен з яких надано вичерпну відповідь та наведено детальні мотиви прийнятого рішення. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду зазначаються підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Проте апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційній інстанції зазначених вимог закону не дотримався.
Так, прокурор в апеляційній скарзі порушував питання про скасування вироку місцевого суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі обвинуваченого

ОСОБА_6 через м`якість та про ухвалення нового вироку.
Зокрема, прокурор зазначав, що, призначаючи ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК, місцевий суд не врахував, зокрема того, що ним вчинений злочин проти життя та здоров`я особи, даних про особу винного, який, неодноразово судимий, а також конкретні обставини вчиненого діяння. Просив призначити засудженому покарання за ч. 2 ст. 125 КК у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням, без застосування ст. 75 КК.
Зазначені доводи прокурора залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції, він не надав їм належної оцінки, а свого рішення про залишення без зміни вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 апеляційний суд належним чином не мотивував.
Відповідно до статей 50, 65 КК метою покарання, зокрема, є запобігання вчиненню нових злочинів; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За правилами ст. 75 КК, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як видно з вироку, призначаючи ОСОБА_6 покарання та звільняючи засудженого від його відбування, місцевий суд послався на те, що ним вчинено злочин невеликої тяжкості, ОСОБА_6 раніше судимий, не працює, на обліку у психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у нарколога. Обставиною, яка обтяжує засудженому покарання, визнано рецидив злочинів, пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено.
Залишаючи вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 без зміни, суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого суду щодо призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК.
Проте, за таких обставин залишається незрозумілим, які ж саме дані про особу ОСОБА_6 та обставини справи давали можливість судовим інстанціям дійти висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
ОСОБА_6 засуджено за заподіяння потерпілому ножем та дерев`яним брусом тілесних ушкоджень. Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_6 ніде не працює, неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти життя та здоров`я особи. При цьому до уваги необхідно взяти той факт, що він вже звільнявся від відбування покарання як з випробуванням, так і умовно-достроково, однак знову вчинив злочин, що свідчить про те, що засуджений належних висновків для себе не зробив та вперто не бажає стати на шлях виправлення. Будь-яких пом`якшуючих покарання обставин у справі не встановлено.
За наведених умов, на думку колегії суддів, звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК не може вважатися необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
З цих же підстав колегія суддів вважає неприйнятним посилання апеляційного суду в ухвалі на те, що ОСОБА_6 «заслуговує на довіру суду та отримання шансу на виправлення й повернення до суспільно корисного законослухняного життя без ізоляції від суспільства».
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.
Отже, з огляду на зазначені вимоги закону ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню як така, що не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК, із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Відповідно касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, належним чином розглянути апеляційну скаргу прокурора та ухвалити рішення, яке буде відповідати вимогам закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 09 серпня 2018 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3