Справа № 296/1615/19
УХВАЛА
Іменем України

20 лютого 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вила, Народицького району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, місце проходження служби військова частина НОМЕР_1 , неодруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 26.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор військової прокуратури Житомирського ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, в якому просив застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У клопотанні зазначено, що слідчими слідчого відділу Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, за процесуального керівництва військової прокуратури Житомирського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000285 від 26.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.09.2016 солдат ОСОБА_4 підписав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 3 (три) роки.

14.01.2017 наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) № 4, солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду механікаводія відділення інженерної техніки інженерно-позиційного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення.

Згідно розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 , службові обов`язки військовослужбовці частини виконують упродовж робочих днів з понеділка по п`ятницю в період часу з 08 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв.

Однак, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 28, 49, 127, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, 21.03.2017 о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд, за місцем свого проживання у м. Малин Житомирської області, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків.

19.03.2018 солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне не з`явлення вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, солдат ОСОБА_4 20.03.2018 о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд, за місцем свого проживання у м. Малин Житомирської області, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків.

22.11.2018 солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 , де приступив до виконання службових обов`язків.

В подальшому, солдат ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, діючи з прямим умислом, повторно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, 30.11.2018 о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та до 19.02.2019 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків, коли його місцезнаходження встановлено працівниками правоохоронних органів та затримано в порядку ст. 208 КПК України.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу та його причини, не повідомив та проводив час на власний розсуд.

19.02.2019 о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України тобто у нез`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

19.02.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання у повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на те, що в ході досудового розслідування існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, посилається на ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній усвідомлює характер обвинувачення, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке вчинено неодноразово та тяжкість покарання яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні. Крім того, вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до правопорушень тяжкого ступеню та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, що надає підстави застосувати до підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави для забезпечення дієвості кримінального провадження. Також посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_4 схильний до вчинення нових злочинів та створює негативний приклад для навколишніх. А отже, відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить такого виконання.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт. Так, 29.09.2016 ОСОБА_4 підписав контракт на проходження військової служби, згідно якого останньому має бути забезпечено належні умови проходження військової служби, однак, з боку Міністерства оборони України вимоги контракту не виконані, а тому буде ставиться питання про розірвання контракту. Зазначила, що ОСОБА_4 21.03.2017 залишав військову частину з поважних причин, а саме з підстав позастатутних стосунків, знущань, яких останній зазнавав від інших військовослужбовців, після чого став зловживати алкогольними напоями, а пізніше був направлений батьками на лікування. Після лікування проживав у м. Малин та постійно перебував на зв`язку з командуванням в/ч НОМЕР_1 . 19.03.2018 повернувшись на службу, відносно нього стали виникати погрози, злякавшись останній знову залишив військову частину. Так, ОСОБА_4 22.11.2018 повернувся до військової частини для проходження служби, однак, його не залучали до виконання будь яких завдань. 29.11.2018 повідомив, що біля прохідної увечері його побили двоє осіб, після чого пішов додому. 05.12.2018 ОСОБА_4 звернувся до лікаря травматолога, яка направила його на стаціонарне лікування, однак, останній відмовився, тому перебував на амбулаторному лікуванні. Наголосила, що залишення військової частини ОСОБА_4 не було без поважних причин. При цьому посилалась, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно. Разом з тим, вказала, що ризики зазначені прокурором у клопотання жодним доказом необґрунтовані.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, погодився з думкою захисника. Зазначив, що залишав військову частину з поважних причин, а саме через знущання, про які керівництво не повідомляв, не хотів проблем.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що слідчими слідчого відділу Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, за процесуального керівництва військової прокуратури Житомирського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000285 від 26.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування о 13-00 год., 19.02.2019 року, в порядку ст. 208 КК України, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11-14).

19.02.2019 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (а.с.20-24).

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст.12 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що на даній стадії досудового розслідування існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення сторона обвинувачення підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_4 ; допитом свідка ОСОБА_6 ; допитом свідка ОСОБА_7 ; допитом свідка ОСОБА_8 ; поясненнями ОСОБА_9 ; поясненнями ОСОБА_4 ; матеріалами актів службових розслідувань у військовій частині НОМЕР_1 за фактом відсутності на службі солдата ОСОБА_4 ; витягом з книги обліку тимчасово відсутнього та тимчасово прибулого до військової частини НОМЕР_1 особового складу; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Слідчий суддя приймає до уваги доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 повинен проходити військову службу за контрактом безпосередньо у м. Житомирі у військовій частині НОМЕР_1 , однак зареєстрований у АДРЕСА_1 та фактично проживає у м. Малин, Житомирської області, що підтверджує ризик перешкоджання кримінальному провадженню, зважаючи на схильність підозрюваного уникати виконання покладених на нього обов"язків та про що свідчить факт вчинення ОСОБА_4 продовжуваного злочину, шляхом нез`явлення вчасно на службу без поважних причин. Злочинні дії підозрюваного припинені тільки внаслідок його затримання.. При цьому, при виконанні службових обов`язків ОСОБА_4 систематично порушує військову дисципліну, розпорядок дня військової частини, на підставі чого на останнього накладалися дисциплінарні стягнення, характеризується безвідповідально, халатно, схильний до вживання алкогольних напоїв.

Так, слідчим суддею враховується, що ОСОБА_4 21.03.2017 вперше залишив військову частину повернувся 19.03.2018, в подальшому 20.03.2018 о 08.00 год на службу повторно не з`явився. При цьому, при 22.11.2018 повернувся до військової частини та приступив до виконання свої службових обов`язків, однак, 30.11.2018 втретє не з`явився на військову службу і був відсутній до 19.02.2019 року. Згідно розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 , службові обов`язки військовослужбовці частини виконують упродовж робочих днів з понеділка по п`ятницю в період часу з 08 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв.

Окрім цього, прокурором зазначено, що допитані окремі військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , які пояснили, що будь-яких заходів морального чи фізичного впливу на ОСОБА_4 не застосовувалося, а не з`явлення останнього на військову службу, відбувалося лише з підстав його недисциплінованості.

Доводи сторони захисту щодо недоведеності слідчим ризиків, слідчий суддя вважає необґрунтованими. Так, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Доводи сторони захисту щодо поважності причин ухилення ОСОБА_4 від проходження військової служби в періоди 21.03.2017 по 19.03.2018, 20.03.2018 по2 2.11.2018 та 30.11.2018 по 19.02.2019, а також щодо необґрунтованості прокурором ризиків передбачених ч. 1ст. 177 КПРК України під час розгляду клопотання не підтвердженні.

При цьому, під час розгляду клопотання на запитання слідчого судді підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що до керівництва в/ч НОМЕР_1 з відповідними скаргами, заявами, доповідними з приводу порушення умов контракту особисто жодного разу не звертався.

Врахорвуючи, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, за яким оголошено підозру, особу підозрюваного, слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваному ОСОБА_4 на початковій стадії досудового розслідування не може бути обрано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Між тим, відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини кримінального правопорушення, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 38 420 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів, який рахувати з моменту затримання, тобто з 19 лютого 2019 року з 13 год. 00 хв.

Встановити строк дії ухвали до 20.04.2018 року, 13 год. 00 хв.

Одночасно визначити розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавець) та у разі внесення якої звільнити підозрюваного з-під варти.

У разі внесення застави на підозрюваного покладаються такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи.

Підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Строк дії обов`язків - до 20.04.2019 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом, для використання коштів судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на військову прокуратуру Житомирського гарнізону.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 25.02.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1