Справа № 206/6423/18
Провадження № 1-кп/206/102/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" січня 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0002377 від 13.10.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурори - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілі - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представник потерпілого - ОСОБА_10 ,
обвинувачений - ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2018 року близько 19 години 10 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Опель Кадет» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , мешкає АДРЕСА_3 , рухався в Самарському районі м. Дніпро по вулиці Курсантській з боку вул. Лісопаркової в напрямку вул. Олександра Оцула.

Під час руху ОСОБА_4 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожніх обставин та їх змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішоходів ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , які перетинали проїзну частину дороги зліва направо за напрямком його руху, заходів до негайного зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу не прийняв, внаслідок чого в районі перехрестя з вулицею Курсанта Скоробагатька, скоїв на них наїзд.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_13 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла:

?закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, параорбітальної гематоми ліворуч, 24-х саден в лобній області по центру, в лобній області ліворуч ближче до межі росту волосся, в надбрівній області ліворуч, на нижній повіці лівого ока в проекції зовнішнього кута (на тлі синця), в скроневій області ліворуч, на спинці носу по центру, на правому крилі носу, в лобноскроневій області праворуч, на верхній та нижній повіках правого ока в проекції зовнішнього кута, в виличні області праворуч та на правій щоці паралельно носогубній складці праворуч;

?закритої тупої травми грудної клітини праворуч з переломами 1-8-го ребер по середньо пахвовій лінії, з розвитком правостороннього пневмотораксу (повітря в плевральній порожнині);

?закритого перелому внутрішньої лодижки лівої великогомілкової кістки та зовнішньої лодижки лівої малогомілкової кістки;

?синця по задньо-зовнішній поверхні правого плеча у нижній третині з переходом на проекцію правого ліктьового суглобу відповідно, 14-ти саден по тильній поверхні правої кисті: в проекції 5-пясної кістки, в проекції голівки та тіла 3-ї п`ясної кістки, у проміжку між 2-ю та 3-ю п`ясними кістками, в проекції тіла та голівки 2-п`ясної кістки та у проміжку між 1ю та 2-ю п`ясними кістками, по задній поверхні правого променевоп`ясного суглобу по ліктьовому краю, по тильній поверхні лівої кисті у проміжку між голівками 2-ї та 3-ї п`ясних кісток, по передній та зовнішній поверхням лівого колінного суглобу, по передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, по передній поверхні правої гомілки у середній третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 3417е від 29.10.2018 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя згідно п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла (з порушенням свідомості кома 1, та порушення дихання трахеотомія):

?закрита черепно мозкова травма, забій головного мозку 3 го ступеню з численними вогнищевими забоями в обох лобних, лівій скроневій, лівій тім`яній долях та в області мозолистого тіла по типу дифузного аксонального ураження, субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому потиличної кістки ліворуч з переходом на основу черепа, ділянки осаднення та забійної рани на її тлі в тім`яно потиличній області ліворуч, численних саден правої вушної раковини, розриву шкіри слухового проходу праворуч, численних саден голови та обличчя;

?відкритого перелому обох кісток правої гомілки у середній третині зі зміщенням відламків, рани по передній поверхні правої гомілки у середній третині, закритого перелому медіальної лодижки правої великогомілкової третині кістки з задовільним стоянням відламків, синця о передньозовнішній поверхні правої гомілки у середній третині з переходом у нижню третину, далі на проекцію лівого гомілково-ступневого суглобу та ліву в проекції 2-4-ї плюснових кісток, 4-х ділянок осаднення по передньо-зовнішній поверхні правої гомілки на межі середньої та нижньої третини, по зовнішній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу, по тильній поверхні правої стопи в проекції 4- ї плюснової кістки, по тильній поверхні лівої кисті в проекції голівки 3-ї п`ясної кістки;

?закритого ушкодження лонного сполучення;

?синця по задньо-зовнішній поверхні правого плеча від середньої до нижньої третини, садна по зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 3732е від 13.11.2018 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя згідно п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Опель Кадет», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, який свідчить: п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,

невиконання якого, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 5/10.1/847 від 07.11.2018 року, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та показав, що він того вечора їхав на автівці по вул. Курсантській в м. Дніпро, зі швидкістю до 60 км/год., видимість була близько 30 метрів, раптом на дорогу вибігло 2 людини і він скоїв на них наїзд правою частиною автівки, після чого зупинився та викликав швидку і поліцейських.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди після ДТП визнав в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив суду, що в жовтні місяці він будучи на підпитку переходив дорогу, як раптом його збила автівка, через де-який час лежачі на асфальті прийшов до тями.
Крім того потерпілим подано цивільний позов до обвинуваченого про стягнення матеріальної та моральної шкоди після ДТП, згідно у точнених позовних вимог просить стягнути 17265 гривень матеріальної шкоди, що складається із вартості зіпсованих речей на суму 3420 грн, ліків на суму 5475 грн, ліків до 04.01.2019 року на суму 1470 грн. 80 коп, витрат на послуги адвоката 6000 грн., транспорних расходів 900 грн. та 7500 гривень моральної шкоди.
Потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що вона приходиться рідною сестрою потерпілому ОСОБА_12 , свідком подій особисто не була, 12 жовтня їй сказали, що брат не прийшов до дому, а 13 жовтня приїхали знайомі брата та повідомили, що той знаходиться в лікарні. Натепер брат не ходить, не розуміє, що з ним трапилось. Обвинувачений у свою чергу відшкодував шкоду вповному обсязі, претензій до нього не має.
Судом в судовому засіданні також були досліджені інші докази, які підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.10.2018 року з фототаблицею, проведеного в період часу з 21 години 50 хвилин до 22 години 50 хвилин була зафіксована обстановка місця дорожньо-транспортної пригоди. Складено план-схему до даного протоколу, на якій зазначено напрямок руху транспортного засобу, рух пішоходів та місце їх зіткнення (т. 1 а.п. 5-14);
- висновком експерта № 3417е від 26.10.2018 року, відповідно до якого за даними медичної документації та при огляді у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла:
закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, параорбітальної гематоми ліворуч, 24-х саден в лобній області по центру, в лобній області ліворуч ближче до межі росту волосся, в надбрівній області ліворуч, на нижній повіці лівого ока в проекції зовнішнього кута (на тлі синця), в скроневій області ліворуч, на спинці носу по центру, на правому крилі носу, в лобноскроневій області праворуч, на верхній та нижній повіках правого ока в проекції зовнішнього кута, в виличні області праворуч та на правій щоці паралельно носогубній складці праворуч;

закритої тупої травми грудної клітини праворуч з переломами 1-8-го ребер по середньо пахвовій лінії, з розвитком правостороннього пневмотораксу (повітря в плевральній порожнині);

закритого перелому внутрішньої лодижки лівої великогомілкової кістки та зовнішньої лодижки лівої малогомілкової кістки;

синця по задньо-зовнішній поверхні правого плеча у нижній третині з переходом на проекцію правого ліктьового суглобу відповідно, 14-ти саден по тильній поверхні правої кисті: в проекції 5-пясної кістки, в проекції голівки та тіла 3-ї п`ясної кістки, у проміжку між 2-ю та 3-ю п`ясними кістками, в проекції тіла та голівки 2-пясної кістки та у проміжку між 1ю та 2-ю п`ясними кістками, по задній поверхні правого променевоп`ясного суглобу по ліктьовому краю, по тильній поверхні лівої кисті у проміжку між голівками 2-ї та 3-ї п`ясних кісток, по передній та зовнішній поверхням лівого колінного суглобу, по передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, по передній поверхні правої гомілки у середній третині.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі о такий (такі), якими могли бути і виступаючи частини рухаючогося автомобіля, за умов дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до надходження на стаціонарне лікування у МКЛ № 6, тобто можливо і в термін на який вказує обстежений та слідчий у клопотанні.

За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя згідно п. 2.1.3 л «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 (т. 1 а.п.54-59);

- висновком експерта № 3732е від 12.11.2018 року, відповідно до якого за даними медичної документації та при огляді у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла (з порушенням свідомості - кома 1, та порушення дихання - трахеотомія):

закрита черепно мозкова травма, забій головного мозку 3 го ступеню з численними вогнищевими забоями в обох лобних, лівій скроневій, лівій тім`яній долях та в області мозолистого тіла по типу дифузного аксонального ураження, субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому потиличної кістки ліворуч з переходом на основу черепа, ділянки осаднення та забійної рани на її тлі в тім`яно потиличній області ліворуч, численних саден правої вушної раковини, розриву шкіри слухового проходу праворуч, численних саден голови та обличчя;

відкритого перелому обох кісток правої гомілки у середній третині зі зміщенням відламків, рани по передній поверхні правої гомілки у середній третині, закритого перелому медіальної лодижки правої великогомілкової третині кістки з задовільним стоянням відламків, синця о передньозовнішній поверхні правої гомілки у середній третині з переходом у нижню третину, далі на проекцію лівого гомілково-ступневого суглобу та ліву в проекції 2-4-ї плюснових кісток, 4-х ділянок осаднення по передньо-зовнішній поверхні правої гомілки на межі середньої та нижньої третини, по зовнішній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу, по тильній поверхні правої стопи в проекції 4- ї плюснової кістки, по тильній поверхні лівої кисті в проекції голівки 3-ї п`ясної кістки;

закритого ушкодження лонного сполучення;

синця по задньо-зовнішній поверхні правого плеча від середньої до нижньої третини, садна по зовнішній поверхні правого плеча у середній третині.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі о такий (такі), якими могли бути і виступаючи частини рухаючогося автомобіля, за умов дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до надходження на стаціонарне лікування у МКЛ № 6, тобто можливо і в термін на який вказує обстежений та слідчий у клопотанні.

За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя згідно п. 2.1.3 б, в, м «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 (т. 1 а.п.73-78);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.10.2018 року з фототаблицею та схемою до нього, проведеного за участі ОСОБА_4 , відповідно до якого останній на місці показав та розказав про обставини події ДТП, а саме скоєння ним наїзду на пішоходів, що мало місце 12.10.2018 року о 19:10 год. Так, ОСОБА_4 вказав що пішоходи переходили дорогу по лінії перехрестя від вул. Курсанта Скоробагатька з ліва на право по ходу руху автомобіля. Вказав темп руху пішоходів на експерементальній ділянці 5м: t1 3.0; t2 2.8; t3 3.0 с/м. Встановлено видимість пішохода 40,9 м, видимсть елементів дороги 58,0 м. Крім того ОСОБА_4 вказав на місце наїзду, і вказав відстань 5,7 м (т. 1 а.п. 94-102);

- висновком експерта № 5/10.1/847 від 07.11.2018 року, відповідно до якого у дані дорожній обстановці водій автомобіля "Опель Кадет" ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля "Опель Кадет" ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходилось у причинному зв`язку з даною ДТП. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля "Опель Кадет" ОСОБА_4 не суперечили вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події, водій автомобіля "Опель Кадет" ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів ОСОБА_12 та ОСОБА_8 шляхом застосування своєчасного екстренного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду (т. 1 а.п. 111-114);

- згідно висновку № 3050 складеного 12.10.2018 року о 22:50 год. у ОСОБА_4 ознак сп`яніння виявлено не було (т. 1 а.п. 20)
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні та його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження.
При призначенні покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України, до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню дитину, 2004 року народження, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Також суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме його щире каяття, що передбачено ст. 66 КК України.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлені.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Як вказує п. 20 ППВСУ України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті "При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК (2341-14) суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, з додатковим покаранням у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, в мінімальній межі, оскільки саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, а також обставини справи, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування основного покарання у виді позбавлення волі. В зв`язку з цим суд вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Щодо вирішення цивільного позову суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням характеру і тривалості страждань, стану здоров`я потерпілих, тяжкості заподіяних травм, наслідки тілесних ушкоджень, достовірності вимушених змін в життєвих стосунках потерпілого, а також з урахуванням майнового стану обвинуваченого, керуючись принципами розумності, зваженості і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду у заявленому розмірі.
При ухваленні вироку, суд, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України вирішує питання про скасування арешту майна, так відповідно до положень даної статті суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Враховуючи те, що на автомобіль "Опель Кадет", реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 , арешт згідно ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2018 року був накладений, як такий, що був використаний, як засіб вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди, і на нього не може бути звернуто стягнення при виконанні вироку суду в частині цивільного позову, суд доходить висновку про необхідність скасування вищезазначеного арешту.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 17265 грн. (сімнадцять тисяч двісті шістдесят п`ять) гривень на відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Речові докази: флеш-накопичувач micro-sd (т. 1 а.п. 32) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2018 року на автомобіль "Опель Кадет", реєстраційний номер НОМЕР_1 та повернути його за належністю власнику ОСОБА_11 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь експертної установи Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України витрати за проведення судово-автотехнічної експертизи № 5/10.1/847 від 07.11.2018 року у розмірі 1144 грн.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1