31.12.2018 Єдиний унікальний № 371/827/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2018 року м. Миронівка

ЄУН 371/827/18

Провадження № 1-кп/371/112/18

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000290, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 червня 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миронівка Київської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, без зареєстрованого місця проживання, місце перебування: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, не одруженого, судимого:

18 травня 2004 року Миронівським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком у 2 роки на підставі ст. 104 КК України;

05 травня 2005 року Миронівським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч. 2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

25 грудня 2008 року Миронівським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч. 2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

03 липня 2012 року Миронівським районним судом Київської області за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна;

31 травня 2013 року Миронівським районним судом Київської області за ст. 289 ч. 2 КК України на підставі ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, без конфіскації майна,

за ст. 122 ч. 1 КК України,

У С Т А Н О В И В :

За встановленими обставинами кримінального правопорушення 19 червня 2017 року близько 20 години обвинувачений спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували неподалік житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно вживали алкогольні напої.

Близько 21 години до місця відпочинку вказаної компанії підійшов ОСОБА_4 , у якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка із ОСОБА_5 . В ході сварки у останнього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті особистої неприязні, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_5 підійшов до нього та кулаком правої руки наніс один удар в ліву частину обличчя.

Не втримавши рівновагу, від удару ОСОБА_4 упав на землю.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 наніс 5 ударів кулаками рук по голові ОСОБА_4 та декілька ударів по верхніх кінцівках потерпілого, який захищав ними голову від ударів ОСОБА_5 . Після вказаних дій обвинувачений припинив протиправні дії відносно ОСОБА_4 .

Такими протиправними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_4 фізичного болю та заподіяв тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 33 від 10 листопада 2017 року ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді: перелому нижньої щелепи у ділянці тіла зліва та суглобного паростка справа, садна передньої стінки живота, гематоми волосистої частини голови, гематоми правої вушної мушлі, гематоми лівого передпліччя, гематоми нижніх кінцівок, які є не що інше як синці зазначених ділянок. Ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи у ділянці тіла зліва та суглобного паростка справа викликає розлад здоров`я більше 21-го дня і відноситься до ушкоджень середньої тяжкості. Ушкодження у вигляді синців та садна - до легких тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_4 заявив до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільний позов у кримінальному провадженні, просив стягнути з нього спричинену злочином матеріальну шкоду в розмірі 7326 гривень та моральну шкоду в розмірі 80000 гривень.

Фактичні обставини злочину обвинувачений не заперечив, погоджується з кваліфікацією його дій за ст. 122 ч. 1 КК України, на підтвердження встановлених судом обставин винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав та надав показання, з яких слідує, що 19 червня 2017 року близько 20 години зі знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він відпочивав неподалік житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , під час відпочинку вживав з ними алкогольні напої. Згодом до їх компанії з пляшкою спиртного підійшов потерпілий ОСОБА_4 . В ході розмови він почав робити якісь зауваження, виникла сварка, в ході якої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, він кулаком правої руки наніс один удар в ліву частину обличчя ОСОБА_4 . Від удару останній упав на землю. Коли потерпілий перебував у лежачому положенні, він наніс п`ять ударів кулаками рук по голові ОСОБА_4 та декілька ударів по верхніх кінцівках, оскільки в цей час потерпілий захищав руками голову від ударів.

У вчиненому обвинувачений розкаявся. Заявлений потерпілим цивільний позов визнав частково. Погоджується сплатити потерпілому матеріальну шкоду, оскільки він ніс витрати на лікування. В частині вимог про стягнення моральної шкоди позовні вимоги не визнав, посилаючись на ті обставини, що не вважає її спричиненою.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечив встановлених досудовим розслідуванням обставин та показав, що 19 червня 2017 року близько 20 години дійсно підійшов до компанії відпочиваючих, в якій був обвинувачений, разом вживали спиртні напої. В ході спілкування з обвинуваченим виникла сварка, він наніс удар кулаком в ліву частину його облич, а коли він упав, продовжував наносити удари по голові та руках. Йому були спричинені ушкодження у виді перелому нижньої щелепи у ділянці тіла зліва та суглобного паростка справа.

20 червня 2017 року його було госпіталізовано до хірургічного відділення Миронівської ЦРЛ, де він перебував на стаціонарному лікуванні.

Для подальшого лікування 22 червня 2017 року він був госпіталізований до Національного військового медичного клінічного центру «ГВКГ» Міністерства Оборони України в клініку щелепно-лицевої хірургії та стоматології, де йому було проведене оперативне втручання.

Лікування було платним. За лікування він сплатив кошти в сумі 6000 гривень, та вніс кошти в сумі 1326 гривень за проведення мультиспіральної комп`ютерної томографії.

Вказав, що злочинними діями ОСОБА_5 йому заподіяно моральної шкоди.

В результаті злочинних дій обвинуваченого він зазнав фізичного болю та страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, переніс психологічний стрес. Багато часу він був вимушений витрачати на лікування, в тому числі в умовах стаціонару лікувального закладу, переніс операцію на нижній щелепі, на ушкоджену щелепу були встановлені пластини. В подальшому ці пластини необхідно буде вилучати. Тобто, страждання на цьому ще не закінчились, його очікує ще одне оперативне втручання. Його життєві зв`язки були порушені, більше місяця він не міг працювати, для подальшої організації свого життя йому необхідно додаткові зусилля. Всі ці обставини створили додаткові незручності йому і його близьким.

Від часу скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 не запропонував будь-якої матеріальної допомоги на лікування.

Не заперечив встановлених досудовим розслідуванням обставин прокурор.

Роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, з`ясувавши їх думку про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд з`ясував правильне розуміння учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, та здійснив судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце, це діяння полягає у заподіянні потерпілому ОСОБА_4 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та містить склад злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України. Обвинувачений є винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене.

Учасниками кримінального провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність, є підставою закриття кримінального провадження, а також обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, судом не встановлені.

Судом досліджено письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Як особа, ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, скарг на його поведінку не надходило, компрометуючі матеріли відсутні, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Такі фактичні дані підтверджуються наданими характеристикою з місця проживання, виданою Миронівським міськвиконкомом 07 листопада 2017 року, довідками КНП «Миронівська ЦРЛ» від 06 листопада 2017 року, вимогою УІТ ГУ МВС України в Київській області від 02 листопада 2017 року.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Відповідно до досудової доповіді Миронівського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр Пробації» у місті Києві та Київській області від 25 жовтня 2017 року органом пробації ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінено як високий, ризик його небезпеки для суспільства як середній.

З огляду на інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію кримінальних правопорушень та високу ймовірність вчинення правопорушення повторно, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. Покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Органом пробації встановлено, що обвинувачений проживає у родині з батьком, сестрою та племінницею, власного житла не має, на проживання заробляє тимчасовими заробітками Його соціальне оточення складається з осіб з антисоціальною поведінкою та раніше судимих.

Обвинувачений вважає свій вчинок антисоціальним, готовий до змін та має намір виправитися.

При призначенні покарання суд керується правилами ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом враховується, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, має позитивну характеристику, до вчинення даного злочину не дотримувався правомірної поведінки, яка відповідає приписам правових норм, не відшкодував спричинену злочином шкоду.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому необхідно призначити у виді позбавлення волі на строк два роки. Таке покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, середній ризик його небезпеки для суспільства, та обставини, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання та доцільність застосування щодо нього випробування відповідно до ст. 75 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України на обвинуваченого необхідно покласти обов`язки для контролю за його поведінкою в період іспитового строку.

Заявлений потерпілим ОСОБА_4 позов про відшкодування шкоди, спричиненої злочином, підлягає задоволенню частково з таких мотивів.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Частина 1 ст. 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно правил ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено, що потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду завдано злочинними діями обвинуваченого.

Судом встановлено, що 20 червня 2017 року ОСОБА_8 було госпіталізовано до хірургічного відділення Миронівської ЦРЛ, де він перебував на стаціонарному лікуванні.

22 червня 2017 року потерпілий був госпіталізований до Національного військового медичного клінічного центру «ГВКГ» Міністерства Оборони України в клініку щелепно-лицевої хірургії та стоматології, де перебував на стаціонарному лікуванні з 22 червня 2017 року по 29 червня 2017 року. Йому було проведено лікування: оперативне втручання - металоостеосинтез уламків нижньої щелепи; антибіотикотерапія; симптоматичне лікування.

Лікування було платним. За лікування потерпілий сплатив кошти в сумі 6000 гривень, вніс кошти в сумі 1326 гривень за проведення мультиспіральної комп`ютерної томографії.

Такі обставини підтверджені даними медичної карти стаціонарного хворого № 3365, виписки із медичної карти № 3365, договору про здійснення медичної практики суб`єктом господарської діяльності у збройних силах України на платній основі від 22.06.2017 № 3271, укладеного потерпілим та Національним військовим медичним клінічним центром «ГВКГ» Міністерства Оборони України, медичної карти стаціонарного хворого № 158/10, виписного епікризу № 115810/309, фіскальних чеків про сплату коштів на лікування та огляд від 22 червня 2017 року.

Розмір понесених витрат на лікування в сумі 7326 гривень обвинуваченим не оспорюється.

В рахунок відшкодування спричиненої майнової шкоди кошти в сумі 7326 гривень підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 .

Згідно приписів ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За правилами частини 4 статті моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

В судовому засіданні встановлено, що потерпілий від злочинних дій обвинуваченого зазнав моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болі та стражданнях через ушкодження здоров`я, душевних стражданнях у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього. У потерпілого порушився звичний ритм життя, оскільки він неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, не міг працювати, вимушений продовжувати лікування.

Враховуючи характер правопорушення, тривалість та глибину душевних страждань потерпілого, вимоги розумності та справедливості, суд визначає моральну шкоду, яка підлягає стягненню з обвинуваченого, в розмірі 20000 грн.

Відповідно до п.п. 12-14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю у два роки, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового злочину.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 спричинену злочином майнову шкоду в розмірі 7326 гривень та моральну шкоду в розмірі 20000 гривень, всього 27326 (двадцять сім тисяч триста двадцять шість) гривень.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку підлягає негайному врученню засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1