Справа № 404/2488/19
Номер провадження 1-кс/404/2057/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 , представника тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 розглянувши в залі судових засідань в місті Кропивницькому клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по матеріалам кримінального провадження №0001826 з попередньою кваліфікацією за ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2019 року слідчий СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про накладення арешту на речі та документи, вилученні під час обшуку квартири АДРЕСА_1 , згідно переліку зазначеному в протоколі обшуку від 13.05. 2019 року.

Вилучене майно має значення для кримінального провадження в якості речового доказу та відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України.

Мета звернення збереження речових доказів.

Слідчий та прокурор підтримали вимоги клопотання і просять їх задовольнити.

Володілець тимчасово вилученого майна, та його представник не заперечили щодо доводів поданого клопотання про арешт майна.

Під час проведення досудового розслідування, відповідно до ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда 23.04.2019 року працівниками поліції проведений обшук квартири АДРЕСА_1 , власниками якої є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Під час проведення обшуку працівниками поліції виявлені та вилкчені речі та документи.

Вказані речі та документи оглянуто та постановою слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 13.05.2019 року визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Зважаючи на сукупність наявних доказів, слідчий у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, слідчий правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту на речі та документи з тих підстав, що вони є речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що вищезазначені речі та документи можуть бути приховані, передані, пошкоджені або знищені. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження речами, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер.

Слідчий надав достатні данні: результати зафіксовані в протоколі обшуку; протоколі огляду місця події, протоколі огляду предметів, протоколи впізнання, допити свідків і потерпілого, на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України). Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього майна співрозмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.

Заявлені до арешту речі та документи є носіями важливої інформації. Слідчий обґрунтовано вважає про необхідність в подальшому забезпечити проведення експертиз, при цьому предметом спеціальних досліджень буде речовий доказ вилучені речі та документи, тому є ризик відчуження/знищення, а відтак і нагальна потреба у забезпеченні належного зберігання речового доказу у кримінальному провадженні, та безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до зазначеного майна.

При розгляді поданого клопотання, з наданих матеріалів встановлено, що дії слідчого відповідають вимогам закону. Останній довів наявність розумної підозри про існування ризику умисного знищення доказу, що призведе до втрати значення речового доказу, як такого. Майно, що було тимчасово вилучено слідчим під час проведення обшуку, відповідає вказаним критеріям і підлягає арешту. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначитися на інтересах власника і третіх осіб.

З урахуванням викладеного і керуючись ст. 170 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про накладення арешту по матеріалам кримінального провадження 0001826 з попередньою кваліфікацією за ч.4 ст.185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на речі та документи, які були вилученні під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме: бірка ПП ОСОБА_9 , інд. номер НОМЕР_1 , шуба 105х100, 46 розмір, норка греція; бірка «MANA IA OSILI»; бірка «Imperia FURS» чорного кольору; бірка «Imperia FURS», made in GREECE; бірка ПП ОСОБА_9 № шуба 90х115, норка Греція 35; Паспорт громадянина України НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; чек автомобільні перевезення ТОВ «К-Автотранс» м. Кропивницький, рейс №206 «Кропивницький Черкаси» від 18.03.2019 року в 08:00; заклад в ломбард « Черкаська позика» №ВП6-0001991 від 06.05.2019; товарний чек № 955-0000039 від 06.01.2019 ТОВ «Сіті трейд компані»; договір 09.12. 2018 від 09.12.2018 «Черкаська позика»; товарний чек від 02.03.2019 року; товарний чек від 13.10.2018 року ; лист в клітинку із записом « 0159 мерседес білого кольору ИСД вокзал через дорогу від Пушкіна, Соборна, 25 кв.26 306 код 69 ключ під ковриком»; стартові пакети ПрАТ «Київстар» (4 Sim карти) пакети 096-273-58-97, 098-361-36-10, 097-722-47-83; Sim карта «ВФ України», 7 стартових пакетів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; Sim карти ТОВ « Лайфселл» 5 шт., стартові пакети 10 штук: НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 ; карата «Приватбанк» НОМЕР_20 ; моб. телефон «Lenovo» S920 IMEI: НОМЕР_21 .

Слідчому СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , вчинити дії спрямовані на реєстрацію арешту майна. Ухвала про арешт майна виконується негайно (ст.175 КПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1