Справа № 357/5015/19
У Х В А Л А

14 травня 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001322 від 10.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого відділу Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київської області ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням погодженим прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001322 від 10.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

В обгрунтування клопотання зазначив, що 10.05.2019 року о 12 год. 36 хв. до Білоцерківського ВП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 , про те, що невстановлені особи, перебуваючи на місці паркування узбіччя автодороги «Одеса-Київ», що поряд із м. Біла Церква, Київської області вчинили розбійний напад на останнього та заволоділи належним йому товаром. Сума збитку встановлюється.

Вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР, слідчим Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 за № 0001322 від 10.05.2019 року за ч. 2 ст. 187 КК України.

10.05.2019 року о 12 год. 36 хв. до Білоцерківського ВП надійшло повідомлення від гр.. ОСОБА_5 , про те, що невстановлені особи, перебуваючина місці паркування траси «Одеса-Київ», що поряд із м. Біла Церква, Київської області вчинили розбійний напад на останнього та заволоділи належним йому товаром. Сума збитку встановлюється.

Зі слів потерпілого ОСОБА_5 стало відомо, що вищевказані особи пересувались на автомобілі марки «BMW 523І», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 -13.06.1991 року народження. Зокрема останній повідомив, що особи, котрі пересувались на даному автмомобілі мали при собі предмет ззовні схожий на зброю, а саме автомат.

10.05.2019 року автомобіль марки «BMW-523І», д.н.з. НОМЕР_1 у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено, після чого поміщено до майданчика тимчасового тримання Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області розташованого за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3а. Зокрема із багажного відділення вищевказаного автомобіля було виявлено та вилучено дитячу іграшку автомат, чорного кольору, якою як пояснював потерпілий ОСОБА_5 йому погрожували, та яку він сприйняв як справжню, котру було поміщено до пакету № 4520707.

На підставі вище викладеного, вилучений в ході проведення огляду місця події автомобіль марки «BMW-523І», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 -13.06.1991 року народження та поміщено до майданчика тимчасового тримання Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області розташованого за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3 А., а також дитячу іграшку автомат, чорного кольору, який поміщено до пакету № 4520707 має доказове значення у кримінальному провадженні, необхідний для повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є предметом за допомогою якого вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити. Таким чином слідчий підтвердив свою зацікавленість у розгляді зазначеного клопотання.

Володілець вилучених речей та речовини ОСОБА_7 належним чином повідомлений про час і місце розгляду клопотання, його відсутність не являється перешкодою для розгляду клопотання згідно ст. 172 ч.1 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, врховуючи заяву та доводи слідчого на які остання посилається в клопотанні, яка просила задовольнити клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.

Згідно ст.167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п.4 ч.2 ст. 167 КПК України - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту вище описаного майна є визнання його речовими доказами та проведення судових експертиз.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення може здійснюватися також під час обшуку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч.1,2 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у звязку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, суд приходить до висновку, що слідчий надав суду достатньо доказів того, що не застосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167-168, 170-173 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 10.05.2019 року під час проведення огляду місця події, а саме автомобіль марки «BMW-523І», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та поміщено до майданчика тимчасового тримання Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3 а., а також дитячу іграшку автомат, чорного кольору, який поміщено до пакету № 4520707, що знаходяться при матеріалах кримінального провадження.

Арештом визначити заборону зберігання, користування, розпорядження зазначеним майном їх власника та інших осіб.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити зберігання та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1