Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/786/19
Провадження № 1-кс/382/267/19
У Х В А Л А

Іменем України

08.05.2019 м. Яготин

Слідчий суддя Яготинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі слідчого СВ Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 , осіб причетних до майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000156 від 02.05.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

03.05.2019 року слідчий СВ Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, котре обґрунтував тим, що Яготинським відділенням поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000156, внесеного до Єдиного реєстру досудових рослідувань 02.05.2019 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ст. 290 КК України. В ході досудового рослідування встановлено, що 02.05.2019 року при патрулюванні в м. Яготин Київської області поліцейськими групи реагування патрульної поліції Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області виявлений автомобіль марки «ВАЗ-2109», червоного кольру на який встановлено реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно бази «НАІС» значиться за мотоциклом марки «MUSTANG», модель МТ11Q1, VIN НОМЕР_2 . Даним автомобілем керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 . З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відшкодування і вилучення предметів, які мають значення для досудового розслідування та в подальшому можуть бути доказами під час судового розгляду, 02.05.2019 року проведено огляд місця події в ході якого вилучено автомобіль марки «ВАЗ-2109», червоного кольору на який встановлено реєстраційний номер НОМЕР_1 та доставлено на спеціалізований майданчик в с. Семенівка Баришівського району Київської області. Враховуючи, що вилучений автомобіль в подальшому може бути використаний як доказ під час судового розгляду, а також для його збереження, слідчий просив накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки «ВАЗ-2109», червоного кольору на який встановлено реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Оскільки, слідчим в клопотанні про арешт тимчасово вилученого майна не зазначеного кого потрібно обмежити в праві користування транспортним засобом «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який він просить накласти арешт, то слідчий суддя ухвалою від 03.05.2019 року повернув клопотання прокурору та встановив строк у 72 години для усунення недоліків.

06.05.2019 року слідчий СВ Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 направив до суду уточнення до зазначеного клопотання про арешт майна, в якому зазначив, що Яготинським відділенням поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000156, внесеного до Єдиного реєстру досудових рослідувань 02.05.2019 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ст. 290 КК України. В ході досудового рослідування встановлено, що 02.05.2019 року при патрулюванні в м. Яготин Київської області поліцейськими групи реагування патрульної поліції Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області виявлений автомобіль марки «ВАЗ-2109», червоного кольру на який встановлено реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно бази «НАІС» значиться за мотоциклом марки «MUSTANG», модель МТ11Q1, VIN НОМЕР_2 . Даним автомобілем керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який вказав, що фактичним власником даного автомобіля є його брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 . З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відшкодування і вилучення предметів, які мають значення для досудового розслідування та в подальшому можуть бути доказами під час судового розгляду, 02.05.2019 року проведено огляд місця події в ході якого вилучено автомобіль марки «ВАЗ-2109», червоного кольору на який встановлено реєстраційний номер НОМЕР_1 та доставлено на спеціалізований майданчик в с. Семенівка Баришівського району Київської області.

Беручи до уваги, що вилучений автомобіль в подальшому може бути використаний як доказ під час судового розгляду, а також для його збереження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначений автомобіль, заборонивши його відчуження, розпорядження та користування.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити, зазначив, що оскільки дане авто є речовим доказом та для збереження речових доказів та проведення експертиз. Не відомо підстав щодо пакування даного майна при його вилученні.

Адвокат ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання з огляду на наступне: так слідчий посилаючись, що вказаний автомобіль є речовим доказом, проте будь-яких документів, що свідчать про визнання даного автомобіля речовим доказом відсутні. При цьому процедуру вилучення даного автомобіля було порушено та протокол огляду від 02.05.2019 року не відповідає критеріям допустимого доказу. Технічноий засіб, а саме телефон на який здвійсювався запис при цій процесуальній дії не має зазначення номерного знаку та відсутні інші ідентифікатори, що забезпечить в майбутньому не спотворення відомтей які він містить. При цьому слідчим не подано нового клопотання після повернення прокурору для усунення недоліків, а зазаначено його як уточнення до клопотання, та відсутні відомості щодо часу отримання прокурором ухвали суду. Тому з огляду на викладене, та вимоги ч.4 ст.100, ст.337, ч.5 ст.237, ч.3 ст.172 та рішень Європейського суду з прав людини "Коробов проти України", "Костро проти Португалії", "Щабельник проти України", вважає, що клопотання до задоволення не підлягає.
В судовому засіданні користувач майна водій ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 заперечували проти задоволення клопотання підтримали свого адвоката ОСОБА_5 , додавши, що вони є лише користувачами даного майна, ОСОБА_3 придбав дане майно, проте не оформили належним чином дану купівлю. При цьому по технічному паспрту даний автомобіль є "ВАЗ -21093", а не "ВАЗ - 2109".
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого, оскільки вилученим майном зі слів осіб користується декілька осіб та слідчим не встановлено одного з користувачів, тобто ОСОБА_4 , при цьому в своїх уточнення до клопотання слідчий присть накласти арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження даним майном, проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази належності на праві власності чи то користування даного майна як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 , окрім пояснень цих осіб, що вони є користувачами даного майна, як і відстуні докази, що дане майно визнано речовим доказом по справі, як і відстуні докази належного пакування вилученого майна. При цьому в межах встановленого суддею строку відповідно до ч.3 ст.172 КПК України направляється клопотання, а не уточнення до клопотання.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись статтями ст.ст.26, 98, 168-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1