ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/293/19 Справа № 199/6689/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2019 року по кримінальному провадженню за №0001679,-

за участю потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна у кримінальному провадженні, яке внесене 05 вересня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001679 за ознаками злочину, передбаченого ст.356 КК України.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на те, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані за ОСОБА_7 на підставі посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 договору купівлі - продажу нежитлових будівель, що продані на аукціоні, серія та номер: 727, виданий 20 липня 2018 року, та слідчому судді не було надано доказів на спростування добросовісності даного набувача.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та накласти арешт на адміністративно-виробничі будівлі та споруди, загальною площею 1415, 4 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що слідчий суддя в судовому засіданні не взяла до уваги копію витягу реєстру речових прав на нерухоме майно, наданої Міністерством юстиції в Дніпропетровській області від 06 лютого 2019 року, де зазначено, що адміністративно-виробничі приміщення за адресою: м.Дніпро, вул. Верстова, 40, належать йому ( ОСОБА_6 ) з 2003 року і права власності його ніхто не позбавляв. Звертає увагу на те, що ПАТ Дельта Банк зареєстрував право власності на його майно після того, як було винесено постанову апеляційного господарського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року, якою в зверненні на предмет застави ПАТ Дельта Банку відмовлено та майно за кредитним договором суду залишив ОСОБА_6 . Стверджує, що ОСОБА_7 не добросовісний набувач, а підставна особа.
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Наявними матеріалами встановлено, що слідчим відділенням Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0001679 від 05 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
Як слідує з клопотання слідчого, 05 вересня 2018 року до АНД ВП надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 , просить вжити заходи до невідомої особи, яка 21 липня 2018 року близько 13:00 години самовільно заволоділа майном останнього.
Згідно з рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки позовні вимоги задоволені в повному обсязі.
Для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до фізичної особи підприємця ОСОБА_6 щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 10 липня 2006 року станом на 25 серпня 2015 року у загальному розмірі 2472326 (два мільйони чотириста сімдесят дві тисячі триста двадцять шість) гривень 05 (п`ять) копійок, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 590908 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту 177124,68 грн.; трьох процентів річних від суми простроченого кредиту 9011,35 грн.; простроченої заборгованості за процентами 1174735,13 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів 336997,18 грн.; трьох процентів річних від суми прострочених процентів 17133,57 грн.; простроченої заборгованості за комісією 124726,40 грн.; пені за несвоєчасне погашення комісії 36689,74 грн.; штрафу за порушення умов кредитного договору 5000 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 0/1 від 10 липня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за № 5552 - адміністративно-виробничі будівлі та споруди (реєстраційний номер 1974143): -літ. А-1 офіс загальною площею 35,1 кв.м.; -літ. Б-1 майстерня загальною площею 86,8 кв.м.; -літ. В-1, Г-1 ангар і столярний цех загальною площею 718,5 кв.м.; -літ. Д-2 виробничо-побутовий корпус загальною площею 575 кв.м.; -літ. Ж склад; -літ. З, Л сушильні камери; -літ. И, К котельні; -літ. Е, Є навіси (тимчасові); -літ. М, П, С навіси (тимчасові); -літ. И вбиральня (тимчасова); -літ. Н, О контейнери (тимчасові); -літ. Р будівля вагончика (тимчасова); -№ 1-9 огорожа споруди; -І мостіння; які знаходяться на земельній ділянці за кадастровим №:01:072:0003, площею 0,4749 га згідно договору оренди земельної ділянки від 02 серпня 2001 року, укладеного Дніпропетровською міською радою, за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Верстова, б. 40, і належать ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 31 жовтня 2001 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі рішення від 25 жовтня 2001 року № 2451, та визнано за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» () право власності на зазначені адміністративно-виробничі будівлі та споруди, загальна вартість яких становить 2992963 (два мільйони дев`ятсот дев`яносто дві тисячі дев`ятсот шістдесят три) гривні.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані за ОСОБА_7 на підставі посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 договору купівлі - продажу нежитлових будівель, що продані на аукціоні, серія та номер: 727, виданий 20 липня 2018 року.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно з тих підстав, що не надано доказів на спростування добросовісності даного набувача.

Так, відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним та відповідно до вимог ст. 388 ЦК України держава гарантує захист права власності добросовісного набувача (особа, яка придбала майно з публічних торгів) на придбане майно тим, що таке майно не може бути витребувано у нього в разі, якщо воно було продано у порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Отже, право власності на це майно є предметом цивільно-правового спору, що вирішується судом у встановленому порядку.
Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001679 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4