УХВАЛА
07 листопада 2018 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове слідство за фактом вчинення діянь, що за своїми ознаками підпадають під правову кваліфікацію злочину, визначеного ч. 1 ст. 289 КК України (кримінальне провадження від 14 травня 2018 року № 0001263).
До Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ слідчим слідчого відділу Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , подане клопотання про арешт майна, а саме автомобіля марки «Volkswagen Passat», 1999 року випуску, VIN код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , легковий, бірюзового кольору, який вилучений згідно з протоколом огляду 03 листопада 2018 року. Крім того, просили провести розгляд клопотання без участі власників майна.
З урахуванням клопотання органу досудового розслідування та визначеної ч. 1 ст. 131 КПК України мети застосування заходів забезпечення кримінального провадження, при вирішенні питання проведення судового розгляду клопотання про арешт майна, вважаю за доцільне, користуючись наданими ч. 2 ст. 172 КПК України повноваженнями, провести судовий розгляд без повідомлення імовірних власників вилученого майна.
Прокурор та слідчий, повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового розгляду клопотання, у судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Перевіривши матеріали клопотання, зазначаю наступне.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, долученим до матеріалів клопотання , 14 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001263 було внесено відомості за заявою громадянина ОСОБА_5 про те, що невстановлена особа, знаходячись у невстановленому місці, шляхом обману та зловживання довірою, заволоділа майном, яке належить ОСОБА_5 , чим завдала шкоду, що попередньо кваліфіковано за ознакам злочину, визначеного ч. 1 ст. 289 КК України. При цьому, заявником у витязі з ЄРДР зазначено потерпілого ОСОБА_6 .
У той же час, у клопотанні слідчого вказано, що 14 травня 2018 року до ЄРДР за № 0001263 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України за фактом незаконного заволодіння невстановленою особою у вересні 2017 року лютому 2018 року транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen Passat», 1999 року випуску, VIN код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить МТ «ФОП ОСОБА_7 », що перебуває у користуванні ОСОБА_5 .
Додані до клопотання письмові докази, зокрема: заява адвоката ОСОБА_6 в інтересах МТ «ФОП ОСОБА_7 » від 14 квітня 2018 року про вчинення кримінального правопорушення, що зареєстрована уповноваженою особою органу досудового розслідування 28 квітня 2018 року за № 18917, вказують на те, що долучені до клопотання у якості доказів засвідчені слідчим копії матеріалів кримінального провадження, містять протиріччя з відомостями, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вирішуючи клопотання по суті, виходжу з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Згідно з п. 1, п. 4 ч.2 та ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, у зв`язку з ненаданням органом досудового розслідування належних доказів в обґрунтування поданого клопотання, приходжу до висновку про недоведеність заявленої вимоги про арешт автомобіля марки «Volkswagen Passat», 1999 року випуску, VIN код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 170, 372 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , поданого за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1