Провадження № 1-кс/520/2695/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2019 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000032 від 20.04.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання сторони захисту захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , про зміну раніше обраного відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000032 від 20.04.2016 року.

Своє клопотання захисник обґрунтовує тим, що 20.04.2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000032 за фактом вчинення посадовими особами ОК «Набережний квартал-Жаботинського» кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

08.10.2018 року ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

26.11.2018 року і 23.01.2019 року ухвалами слідчого судді Київського районного суду м.Одеси строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою був продовжений.

Захисник зазначає, що доданими ним до клопотання поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 спростовується наявність ризику переховування підозрюваного від досудового розслідування та суду.

Також, в клопотанні захисник вказує на відсутність ризику того, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, посилаючись на те, що під час обшуку, проведеного 08.10.2018 року за місцем мешкання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , будь-якої документації з будівництва по АДРЕСА_2 , не відшукано, а згодом, під час допиту 23.11.2018 року ОСОБА_4 повідомив слідчому, що так, дійсно, після його звільнення з ОК «Набережний квартал-Жаботинського» в нього частково залишилась будівельна документація, а саме - протокол №13 від 01.04.2016 року засідання секції Житлового будівництва, промислової та інженерно-транспортної забудови, будівельних матеріалів і виробів Науково-технічної ради Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, на якому було погоджено відхилення від вимог державних будівельних норм під час коригування проекту «Будівництво 2-секційного 27- поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: м.Одеса, Київський район, вул.Жаботинського, 3/1» з додатками до протоколу; екземпляр Висновку будівельної експертизи об`єкту будівництва; а також плани геодезичного дослідження, топографічної зйомки - так звані «500-ки». Всі ці документи він передав на перше прохання ОСОБА_10 , який в той час працював в ТОВ «Олімпекс Транс», з яким ще в 2014 року ОК «Набережний квартал-Жаботинського» уклав Договір про співпрацю №14/10-17, і який в теперішній час займається добудовою об`єкту. Після цього більше ніяких документів з будівництва по вул.Жаботинського, 3/1 в м.Одесі в нього не залишалось.

Крім того, на думку захисника посилання слідчого на існування ризику того, що ОСОБА_4 може впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів в цьому ж кримінальному провадженні, будувалось лише на його припущеннях, що це може бути, однак доказів цього, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, суду не надано, ОСОБА_4 за період проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000032, а це майже три роки, ні разу не здійснив жодної такої спроби.

Також захисник зазначає, що підозра, яка була повідомлена ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, є необгрунтованою.

Крім того, захисник в своєму клопотанні зазначає, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та мешкання за однією і тією ж адресою, до свого затримання тривалий час користувався одним і тим самим номером мобільного телефону, після закінчення інституту весь час працював, має утриманців - дружину, сина 4 років і доньку 6 років, які вже чотири місяці поспіль не мають можливості спілкуватись з батьком, крім того, в яких немає самостійних джерел прибутку для існування, проживання його батьків також в м.Одесі, які зараз також в зв`язку з переміщенням доки ще не працевлаштовані.

Захисник просить суд врахувати викладені вище обставини та змінити застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, поклавши на останнього відповідні обов`язки.

В судовому засіданні захисник клопотання підтримав в повному обсязі, просив змінити раніше обрану відносно підозрюваного ОСОБА_4 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт зазначивши, що на теперішній час не існує жодних ризиків, передбачених ст.177 КК України, поведінка підозрюваного свідчить про те, що він сприяє розкриттю злочину та співпрацює зі слідством. Підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має міцні соціальні зв`язки, одружений, утримує двох малолітніх дітей та батьків дружини, які є тимчасово переміщеними особами. Відповідно до відомостей з трудової книжки, ОСОБА_4 до затримання постійно працював. Крім того, за весь час досудового розслідування не існувало жодних відомостей про незаконний вплив з боку ОСОБА_4 на потерпілих або свідків.

Підозрюваний в судовому засіданні вимоги заявленого клопотання підтримав в повному обсязі, з підстав на які посилався його захисник.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказавши, що фотокартка, яку надає захисник жодної доказової бази не містить та не свідчить про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Крім того, підозрюваний на теперішній час не працює, та на момент затримання був звільнений з ТОВ «Одесабуд». На теперішній час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, та підозрюваний не співпрацює зі слідством, а тому не має підстав для зміни застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

08.10.2018 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 години 00 хвилин 27.11.2018 року, з визначенням розміру застави у розмірі 41 500 000 гривень. Зокрема, при вирішенні питання про міру запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків у вигляді можливого подальшого переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, можливого переховування або знищення документів, які мають істотне значення для встановлення важливих обставин кримінального правопорушення, зокрема проекту будівництва, кошторисної документації з будівництва, первинної-бухгалтерської документації, а також незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків в рамках даного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 26.11.2018 року підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 25.01.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 23.01.2019 року підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 23.03.2019 року.

Відповідно до вимог ст.201 КПК України з метою захисту прав, свобод та законних інтересів підозрюваного, до якого застосовано запобіжний захід, захисник має право під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу подати до місцевого суду в межах якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 08.10.2018 року, підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлення наявності ризиків у вигляді можливого подальшого переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, можливого переховування або знищення документів, які мають істотне значення для встановлення важливих обставин кримінального правопорушення, зокрема проекту будівництва, кошторисної документації з будівництва, первинної-бухгалтерської документації, а також незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків в рамках даного кримінального провадження.

Крім того, при розгляді питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею біло встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

В судовому засіданні не спростовано факту обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, та не було надано відповідних доказів, які б свідчили про те, що на даний час відсутні всі ризики, які були враховані слідчим суддею при застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477, суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням ЄСПЛ у справі Орловський проти України, засудженого за вчиненого ряду особливо тяжких злочинів, було встановлено порушення п.3 ст.5 Конвенції - право на судовий розгляд протягом розумного строку або на звільнення під час розгляду справи з гарантією явки в судове засідання.

Згідно рішень ЄСПЛ у справі Панченко проти Росії ризик втечі не повинен оцінюватися тільки на підставі суворості покарання, яке може слідувати; Бегчіев проти Молдови - ризик втечі повинен оцінюватися в світлі таких факторів, як характер людини, його моральні принципи, наявність місця проживання і роботи, сімейні узи, будь-які інші зв`язки з країною, в якій ведеться його переслідування; справа Ньюмейстер проти Австрії - ризик втечі неминуче знижується з плином часу, проведеного в ув`язненні; Ідалов проти Росії, Гаріцкі проти Польщі, Храіді проти Німеччини, Іліжков проти Болгарії - серйозність майбутнього покарання є релевантною обставиною при оцінці небезпеки втечі обвинуваченого, сама по собі тяжкість звинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що також знайшло своє відображення в рішенні Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003.

Разом з тим, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», п. 62, у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів. Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», п. 99, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органи державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Пунктом 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З огляду на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, враховуючи наслідки вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, в частині зазначених стороною обвинувачення ризиків у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілих та свідків в рамках даного кримінального провадження, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість таких ризиків з огляду на відсутність будь-якого обґрунтування їх наявності. Так, стороною обвинувачення жодним чином не обґрунтовується, на яких конкретно свідків може впливати підозрюваний, а також в зв`язку з існуванням яких обставин, сторона обвинувачення прийшла до переконання про можливість такого впливу. Не наведено слідчому судді й обставин, які б могли свідчити про наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих в рамках даного кримінального провадження. Крім того, слідчий суддя враховує, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру, тобто з 20.04.2016 року, відомостей про те, що підозрюваний якимось чином впливав на будь-яких осіб в рамках кримінального провадження, слідчому судді, на момент розгляду клопотання сторони захисту, також надано не було. Так само, слідчому судді не надано жодних об`єктивних та наявних відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_4 будь-яким чином самостійно або через сторонніх осіб перешкоджав, чи перешкоджає кримінальному провадженню.

Крім того, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягався, слідчий суддя вважає, що ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 відсутній.

Так само, стороною обвинувачення не доведено продовження існування ризику знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває майже три роки, з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_4 минуло п`ять місяців, та стороною обвинувачення не зазначено, які саме речі або документі може знищити, спотворити, або сховати ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, попри наявність ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення не доведено, що вказаному ризику не можливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, згідно п.46 рішення ЄСПЛ у справі «Letellier v. France», можливість того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, не є достатнім виправданням тримання під вартою, якщо можна отримати гарантії його явки до суду.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання та реєстрації, в якому проживає разом зі своєю сім`єю, відповідно до даних трудової книжки і відповідної довідки ТОВ «Одесабуд» має постійне місце роботи, що в сукупності, свідчить про можливість забезпечення явки підозрюваного та запобігання ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, слідчий суддя вважає, що вказаний запобіжний захід, на час проведення досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження, з огляду на наявність єдиного ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, в повній мірі забезпечить досягнення цілей кримінального провадження.

Крім того, стороною обвинувачення під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 не надано слідчому судді жодних доказів того, що на теперішній час підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати, та спотворити речі і документи, які мають істотне значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також, стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведено, що на даній стадії досудового розслідування, яке триває з 20.04.2016 року, більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що на даній стадії досудового розслідування можливо змінити застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що в повній мірі є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, та саме такий запобіжний захід здатний запобігти встановленому слідчим суддею в ході розгляду клопотання сторони захисту єдиному ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, беручи до уваги норми національного законодавства та практику ЄСПЛ, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, зокрема що частина ризиків на даний час перестала існувати, слідчий суддя приходить до переконання, що єдиному ризику, який продовжує існувати можливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя вважає, що вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини, на які посилався захисник підозрюваного у клопотанні про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт є обґрунтованими, не спростованими стороною обвинувачення, та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак подане клопотання захисника підлягає задоволенню.

Таким чином, керуючись ст.ст. 182, 201, 202, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Змінити застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язки: знаходитися за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та реєстрації; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України визначити строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом до 27.03.2019 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Негайно звільнити з під варти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Копію ухвали направити для забезпечення виконання до СУ ГУ НП в Одеській області.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків покласти на прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала відповідно до ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1