справа № 208/133/19
№ провадження 1-кп/208/367/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області у стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000599 від 11.04.2018 і угоду про визнання винуватості, укладену прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області юристом 1 класу ОСОБА_6 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000599, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 11.04.2018, з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Кам`янське (Дніпродзержинськ), громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000599від 11.04.2018 та угоди про визнання винуватості від 27.12.2018 р. ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення при наступних обставинах:

ОСОБА_4 , на початку грудня 2018 року в вечірній час (більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені), перебуваючи в під`їзді № 4 будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання без мети збуту психотропної речовини «метамфетамін», усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995, на підлозі між першим та другим поверхами під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , знайшов сліп пакет з невстановленою в ході досудового розслідування кількістю психотропної речовини «метамфетамін», після чого одразу, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав невстановлену кількість психотропної речовини «метамфетамін», для власного вживання без мети збуту.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропної речовини «метамфетамін», ОСОБА_4 , на початку грудня 2018 року в вечірній час (більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені), перебуваючи в під`їзді № 4 будинку АДРЕСА_2 , де незаконно придбав зазначену вище психотропну речовину, поклав його до своєї сумки (барсетки) та почав його незаконно зберігати для особистого вживання, без мети збуту до моменту проведення санкціонованого обшуку.

11.12.2018, у період часу з 17.50 год. до 18.10 год., співробітниками Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.12.2018, проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: речовину масою 0,8874 г., яка перебувала у сліп пакеті, виявлено в сумці ОСОБА_4 .

Висновком судово-хімічної експертизи №1/8.6/4843 від 20.12.2018 встановлено:

- Речовина масою 0,8874 г., у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якого у речовині складає 0,1556 г.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту.

27.12.2018 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно змісту укладеної, та підписаної сторонами угоди:

Сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч.1 ст.309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою вину в інкримінованому йому діянні та зобов`язується:

1) беззастережно визнати обвинувачення у обсязі підозри у судовому провадженні;

2) сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Сторони підтверджують, що в результаті вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , матеріальна шкода не заподіяна.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, тому згідно з ч.4 ст.469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого (згідно зі ст. 66 КК України), є щире каяття, а обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого (згідно ст. 67 КК України) не встановлено.

Враховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: повне визнання вини, щире каяття, позитивну характеристику з місця постійного мешкання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 у вигляді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Сторони, підписуючи вказану Угоду, розуміють, що відповідно до положень ч.2 ст.473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, обвинуваченим може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч.3 ст.424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Підстави оскарження вироку, яким затверджена ця Угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч.4 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч.3 ст.424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.

Також наслідком укладання даної Угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

У разі невиконання обвинуваченим, Угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена Угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.

Обвинуваченому роз`яснено, що умисне невиконання цієї Угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст.309 КК України з призначенням покарання у виді штрафу 1700 грн. Винним визнає себе повністю, розкаюється, по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що злочин вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах. Просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду, не бажає щоб суд розглядав справу в загальному порядку, укладення угоди є добровільним.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи що кримінальне правопорушення відноситься до злочину середньої тяжкості, відсутність потерпілого, та у випадку завдання кримінальним правопорушенням шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, те що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому, розкаюється, позитивну характеристику з місця постійного мешкання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, відсутність тяжких наслідків, завданих кримінальним правопорушенням, суд прийшов до висновку, що обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, а тому вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості, а саме: призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Питання щодо судових витрат слід вирішити в порядку, передбаченому ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів, в порядку передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374,472,473,474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.12.2018 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області юрист 1 класу ОСОБА_6 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000599, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 11.04.2018, з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з іншої сторони.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і призначити ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України покарання у вигляді штрафу 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 1700 грн.

Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 1 144,00 грн. витрат, пов`язаних із проведенням судово-хімічної експертизи за № 1/8.6/4843 від 20.12.2018 року.

Речові докази:

- речовину масою 0,8874 г., у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якого у речовині складає 0,1556 г., яка зберігається у камері зберігання речових доказів Кам`янського ВП квитанція 000547 знищити.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473,394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1