Справа №718/3376/18
Провадження №1-кп/718/191/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2019 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

кримінальне провадження №0000534 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2018 року

про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263КК України

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку вересня 2018 року, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання, у темну пору доби, на ґрунті неприязних відносин, вчинив чергову суперечку з своїм сусідом ОСОБА_5 , під час якої переслідуючи умисел на погрозу вбивством, кричав, що вб`є останнього. Дістав із кишені куртки предмет за зовнішніми ознаками схожий на зброю, в ході чого неодноразово спрямовував його в бік ОСОБА_5 . Вказаними діями ОСОБА_3 , викликав у потерпілого ОСОБА_5 реальне побоювання за своє життя, тобто у потерпілого ОСОБА_5 , були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.
Крім того, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в період часу 18.45 год. по 20.10 год. 13.09.2018 року,під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.09.2018 року працівниками поліції Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, за місцем проживання ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 в приміщенні будинку (житлової кімнати) було виявлено та вилучено 6 (шість) патронів до нарізної вогнепальної зброї та пістолет (револьвер) кустарного виробництва.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано:
за ч. 1 ст. 129 КК України погроза вбивством.
за ч. 1 ст. 263 КК України придбання та зберігання бойових припасів, вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 129 КК України за наведене вище обставин не визнав, надав показання відповідно до яких, вважає, це все є підстава. Він нічим не погрожував ОСОБА_5 , в нього ніякого пістолета не було.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому звинуваченні не визнав, його вина у скоєнні злочину за ч.1 ст. 129 КК України, підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні потерпілого, свідків, безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів, висновків експертиз, з урахуванням наступного.
Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, документи, висновки експертів.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що ОСОБА_3 постійно йому погрожує, каже сусідам, що його вб`є. Одного разу він вийшов з автомобіля щоб зайти додому, тоді ОСОБА_3 підбіг до нього тримаючи в руці пістолет і кричав, що вб`є його. Він сильно злякався. Раніше із трубою, біг за ним та ножем у руці. Постійно конфліктує з ним, переслідує та погрожує. Звернувся в поліцію із заявою на дії ОСОБА_3 .
На підставі наведеного, суд визнає показання потерпілого достовірними, належними та допустимими оскільки, він підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження та отримані у порядку встановленому КПК України, та не суперечать показанням допитаних свідків.
Крім показань потерпілого, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується показаннями свідків, які будучи безпосередньо допитаними у судовому засіданні у відповідності до вимог положень глави 28 КПК України, зокрема , з урахуванням положень ст. 352 КПК України, та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, кожен окремо, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України, у тому числі й в частині дати, часу, місця та способу вчинення кримінальних правопорушень.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , який є сином обвинуваченого, будучи під присягою та будучи попередженим про кримінальну відповідальність, надав суду показання, що ще до його народження між його татом та сусідом ОСОБА_5 неприязні відносини, чув що ОСОБА_5 колись побив матір його батька. Батько коли трохи вип`є, якщо його не зачепити то він не лізе, якби ОСОБА_5 його не провокував, то батько не реагував так.
Щодо пред`явленого обвинувачення за ч.1ст.263 КК України ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, надав показання, що він прийшов додому і разом з ним прийшла поліція. ОСОБА_5 бачив як він їхав у поле і це все організував. Йому не дали ніяких прав, він просив адвоката і йому не надали. При обшуку представник поліції виганяв його співмешканку, вважає, що йому підкинули пістолет та патрони і не провели експертизу, хоча брали в нього відбитки пальців і слини. Вважає, що все це було сплановано. Просив суд винести виправдувальний вирок.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що він бачив, як працівники поліції приходили на подвір`я ОСОБА_3 , що вони там робили йому не було відомо.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується показаннями свідків, які будучи безпосередньо допитаними у судовому засіданні у відповідності до вимог положень глави 28 КПК України, зокрема , з урахуванням положень ст. 352 КПК України, та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, кожен окремо, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України, у тому числі й в частині дати, часу, місця та способу вчинення кримінальних правопорушень.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , будучи під присягою та будучи попередженим про кримінальну відповідальність, надав суду показання, що до нього підійшли працівники поліції і запитали чи він може бути понятим, і він погодився. Спочатку працівники поліції зачитали ухвалу про обшук. Коли знайшли пістолет ОСОБА_3 почав кричати, що його підкинули.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , будучи під присягою та будучи попередженим про кримінальну відповідальність, надав судові показання, що його запросили бути понятим. В спальній кімнаті ОСОБА_3 працівники поліції в коробці з ліками знайшли 3 або 5 патронів від пістолета, а під ліжком пістолет. Після проведення обшуку він розписався у протоколі. ОСОБА_3 при проведенні обшуку постійно кричав на працівників поліції і пив пиво.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , будучи під присягою та будучи попередженим про кримінальну відповідальність, надав суду показання, обшук проводився без нього. Коли він прийшов в будинок і побачив, що його допитують, працівники поліції сказали, що знайшли пістолет і патрони, але вони йому їх не показали. Батька забрали в машину і поїхали. Раніше в батька зброї не бачив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , будучи під присягою та будучи попередженим про кримінальну відповідальність, надав суду показання, що того дня він був вдома, копав картоплю. Побачив на подвір`ї багато людей, він тоді підійшов і запитав, що вони роблять. Вони запитали, де ОСОБА_3 на що вони йому нічого не відповіли. Питали, де син проживає, все відбувалось 2-3 години. Наступного дня, йому сказали, що у ОСОБА_3 проводився обшук. Зброю у нього ніколи не бачив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , будучи під присягою та будучи попередженою про кримінальну відповідальність, надала судові показання, що вона є співмешканкою ОСОБА_3 . При проведенні обшуку працівниками поліції нічого не зачитували. ОСОБА_3 їй сказав, що він хотів адвоката, але йому не надали. Будинок належить сину ОСОБА_10 , він не був там присутній. Вона нічого нечула і не бачила, щоб хтось комусь погрожував.
Покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є логічними, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, тому суд визнає їх належними та допустимими доказами вини обвинуваченого ОСОБА_3 в пред`явленому звинуваченні за наведених вище фактичних обставин.
Оцінюючи покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 суд приходить до висновку, що вони не спростовують обставин вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст.129 та ч. 1 ст. 263 КК України . Крім того, свідок ОСОБА_10 є родичем обвинуваченого, а ОСОБА_12 є його співмешканкою і вони зацікавлені охарактеризувати його з позитивної сторони.
Крім того, вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, зокрема:
- згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.09.2018 року, від ОСОБА_13 про те, що на початку вересня 2018 року ОСОБА_3 шляхом демонстрації предмету схожою на зброю погрожував вбивством та завданням йому тілесних ушкоджень. (а.с.16)
- протоколом обшуку від 13.09.2018 року, по місцю проживання ОСОБА_3 за адресою в смт. Лужани Кіцманського району Чернівецької області, де виявлено зброю та шість патронів, які упаковані в спеціальний пакет № 3194967 та DVD диском, який оглянутий в судовому засіданні щодо порядку проведення обшуку ОСОБА_3 та вилучення речових доказів. (а. с. 29-30)
- з висновку судово-медичної експертизи № 1149-К від 14.09.2018 року вбачається, що надані на дослідження 6 патронів являються, боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - 5,6 мм спортивноз мисливськими патронами кільцевого запалення, призначеними для проведення пострілу з нарізної вогнепальної зброї. Надані на дослідження патрони мають конструктивні ознаки боєприпасів вогнепальної стрілецької зброї з ілюстративними табляцями (а. с.82-84)
- з висновку судово-медичної експертизи № 1327-К від 09.11.2018 року вбачається, що наданий на дослідження пістолет являється гладко ствольною вогнепальною зброєю однозарядним гладко ствольним пістолетом калібру 5,6 мм, виготовленим саморобним способом. (а. с. 103-106)
Щодо визнання доказів недопустимими захисник обвинуваченого ОСОБА_6 вважає, що зібрані матеріали провадження свідчать про невідповідність висновків органів досудового розслідування щодо обставин, які підлягають доказуванню, оскільки вони всупереч вимогам ст.. ст.. 86, 87, 94 КПК України спираються на однобічні та неповні досліджені докази, а також недопустимі докази.
Суд не може погодитись із доводами захисту про те, що протоколи слідчих дій складені з порушенням вимог закону,оскільки складені відповідно до вимог КПК України.
Судом у ході судового розгляду поршень вимог КПК України при складанні протоколів слідчих дій не виявлено та стороною захисту не доведено їх існування, а тому вищевказані письмові докази протоколи слідчих дій є належними та допустимими доказами, складені відповідно до вимог КПК України.
Таким чином суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення передбаченого:

за ч. 1 ст. 129 КК України погроза вбивством
за ч. 1 ст. 263 КК України придбання та зберігання бойових припасів, вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, щопом`якшують і обтяжуютьпокарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначенепокарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочини, вчинені ОСОБА_3 :
за ч. 1 ст. 129 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості

за ч. 1 ст. 263 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КПК України судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Разом з тим, приймаючи до уваги обставини справи,а саме: з врахуванням особи обвинуваченого, який є пенсіонером, по місцю проживання характеризується посередньо, вину не визнав, думку потерпілого, який просив суворо покарати ОСОБА_3 , так як він продовжує погрожувати йому, те, що ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 125 КК України та призначено ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк 4 місяці та звільнено від відбування покарання на підставі ст. 1 пункту «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році».
Суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, яке пов`язане із ізоляцією від суспільства.
Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 50, 65, 67, 286 КК України, ст. ст. 100, 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 129 КК України- у виді 3 (трьох) місяців арешту.
- за ч.1 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_3 з моменту звернення вироку до виконання.
Стягнути ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень.
Речові докази,а саме: спеціальний пакет № 3701755 та № 4205877, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВРЗ ГУНП в Чернівецькій області за адресою м. Чернівці, вул. Котляревського, 13 - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1