Справа № 727/1355/18
Провадження № 1-кп/727/161/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, перебуває в цивільному шлюбі, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 30 листопада 2017 року близько 17 год., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, переслідуючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ряд ударів кулаками рук в обличчя ОСОБА_5 , від чого останній впав на підлогу в коридорі своєї квартири. Внаслідок даних протиправних дій, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді гематоми в правій тім`яній ділянці, струсу головного мозку, синців: у лівій орбітальній ділянці; у правій орбітальній ділянці; рана на переніссі по центру, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я та закритий скалковий перелом верхньої щелепи Ле ФОР II ст., який відноситься до середнього ступеня тяжкості, що призвів до тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми протиправними діями, що виразилися у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України винним себе визнав повністю, пояснив, що 30 листопада 2017 року, після обіду зайшов до ОСОБА_6 , оскільки довго чекав свою дружину, яка пішла за мобільним телефоном до ОСОБА_6 . Останній йому повідомив, що її не має в нього вдома, але він пройшов до квартири та побачив, що дружина знаходилась на кухні, приревнував та вдарив потерпілого декілька раз в обличчя кулаком, останній впав. Він почав приводити до тями потерпілого, взяв рушник та витирав йому кров. Потім приїхали працівники поліції. В той день він випив біля 200 грам горілки. Потерпілий жалівся, що в нього болять ребра, ноги, мішки під очима, оскільки він за два дні до даного випадку впав. В скоєному кається, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виганяє з квартири свою співмешканку, яка потім перебуває у сусідів, або в нього, 30 листопада 2017 року після обіду випив 70 грам горілки, співмешканка перебувала в його квартирі, біля 17 год. обвинувачений подзвонив в двері, він відчинив, побачивши свою співмешканку, ОСОБА_7 відштовхнув його, а потім розвернувся та в коридорі вдарив його кулаком в обличчя, бив коли він впав, наніс приблизно 10 ударів. В нього були наступні тілесні ушкодження: розбита голова, перелом носа та щелепи, гематоми, мішки під очима, побита нога. Зазначив, що обвинувачений зламав йому ніс, що не вказано у висновку. З ОСОБА_8 один раз випивав. Шкода не відшкодована. Просить призначити обвинуваченому сувору міру покарання.

Згідно висновку експерта № 1511 стац. від 15 січня 2018 року у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: гематома в правій тім`яній ділянці, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я; синці у лівій орбітальній ділянці; у правій орбітальній ділянці; рана на переніссі по центру, закритий скалковий перелом верхньої щелепи Ле ФОР ІІ ст., які відносяться до середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Згідно висновку експерта № 1607 д від 22 січня 2018 року у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: гематома в правій тім`яній ділянці, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я; синці у лівій орбітальній ділянці; у правій орбітальній ділянці; рана на переніссі по центру, закритий скалковий перелом верхньої щелепи Ле ФОР ІІ ст., які відносяться до середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я. Всі вище перелічені тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів , цілком можливо від ударів кулаками рук, по строку і обставинам можуть відповідати вказаному в постанові, а саме 30 листопада 2017 року.

Згідно висновку експерта № 82 д від 22 січня 2018 року на підставі додаткової експертизи ОСОБА_5 , враховуючи локалізацію, характер, морфологічні особливості тілесних ушкоджень наявних у підекспертного ОСОБА_5 , найбільш вірогіднішим їх виникнення як вказує останній під час допиту 23.12.2017 р. та під час проведення слідчого експеременту від 18.01.2018 року.
Експерт ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав висновок та пояснив, що ним при проведенні експертизи були враховані рентгенівські знімки потерпілого, перелом верхньої щелепи це і є перелом кісток носа, тобто всі наявні тілесні ушкодження потерпілого враховані і відображені у висновку експертизи.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів, окрім доказів, які стосуються отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, оскільки фактичні обставини ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Частиною 2 статті 8 КПК України передбачено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Судом враховується позиція ЄСПЛ, викладена у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).
Дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінюючи безпосередньо дослідженні судом докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою підставою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в спричиненні ОСОБА_5 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, як спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`япотерпілого ОСОБА_5 .
При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», що суди при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Вирішуючи питання призначення покарання обвинуваченому, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що вчинений обвинуваченим злочин класифікується за статтею 12 КК України, як злочин середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав, жалкує про скоєне, працює неофіційно, посередньо характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, шкоду не відшкодував.

Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, оскільки він раніше не судимий, обіцяє, що подібне не повториться, йому слід призначити покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, це покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім та сприятиме виправленню засудженого, а також запобіганню вчинення нових злочинів.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 371-376, 395КПК України , суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази змив речовини світло-червоного кольору, зіскиб речовини бурого кольору, недопалок із краплями речовини бурого кольору, що упаковані у паперові конверти, які 30 листопада 2017 року були виявлені та вилучені в ході огляду місця події квартири АДРЕСА_2 , які згідно постанови старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 від 24 січня 2018 року визнані речовими доказами та зберігаються у камері схову Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області - знищити.

Речовий доказ комп`ютерний диск, DVD-R, ємкістю 4.7 гігабайта, марки «ТDК», із 9-ма відео-файлами, які надав сектор зв`язку та телекомунікацій УПП в Чернівецькій області із боді камер патрульних, які обслуговували повідомлення 30 листопада 2017 року про вчинення правопорушення за адресою: АДРЕСА_3 , який згідно постанови старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 від 26 січня 2018 року визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ: ОСОБА_11