КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/548/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та накладено арешт на грошові кошти, загальною кількістю 55 669,00 доларів США, ноутбук марки Macbook, серійний номер: C02TF4HKGTFL, ноутбук марки Macbook, серійний номер: C02WW1E1HV2L, ноутбук марки Macbook, серійний номер: C02SW52YGTFJ, біла коробка з написом «A.Trade» у якому наявні 3 флеш-накопичувачі сріблястого кольору з написами: 1-«AirTrades.org» з однієї сторони та «Ledger» із зворотної сторони; 2 - «Ledger» з однієї сторони та «vires in numeris» із зворотної сторони; 3 - «Ledger» з однієї сторони та «vires in numeris» із зворотної сторони.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту, та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання сторони обвинувачення та накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає про відсутність необхідності накладення арешту на майно зазначене у клопотанні. Стверджує, що під час проведення обшуку стороні обвинувачення надано можливість ознайомитися зі змістом інформації, яка знаходиться на інформаційних системах та про порушення порядку проведення обшуку через призупинення відео фіксації, у зв`язку із обмеженням можливості картки пам`яті. Додає, що дозвіл на вилучення грошових коштів слідчим суддею не надавався, а тому їх арешт є безпідставним.

Також апелянт вказує, що слідчим не доведено, що вилучені під час обшуку грошові кошти, ноутбуки, флеш-носії є предметом досудового розслідування та мають відношення до діяльності брендів «Ukr trade pro» та «Trade coin club». Апелянт зазначає, що під час обшуку прокурором не забезпечено участь перекладача, оскільки ОСОБА_11 не володіє та не розуміє ні української, ні російської мов.

Заслухавши доповідь судді, позиціюпредставника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження № 0004204, відомості про яке 17.11.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 212 КК України.
Заступник начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду м. Києваз клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, загальною кількістю 55 669,00 доларів США, ноутбук марки Macbook, серійний номер: C02TF4HKGTFL, ноутбук марки Macbook, серійний номер: C02WW1E1HV2L, ноутбук марки Macbook, серійний номер: C02SW52YGTFJ, білу коробку з написом «A.Trade» у якому наявні 3 флеш-накопичувачі сріблястого кольору з написами: 1-«AirTrades.org» з однієї сторони та «Ledger» із зворотної сторони; 2 - «Ledger» з однієї сторони та «vires in numeris» із зворотної сторони; 3 - «Ledger» з однієї сторони та «vires in numeris» із зворотної сторони, яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року задоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання сторони обвинувачення, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання сторони обвинувачення та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні сторони обвинувачення, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.

Твердження апелянта про те, що слідчим не доведено, що вилучені під час обшуку грошові кошти, ноутбуки, флеш-носії є предметом досудового розслідування, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами провадження, а саме постановою про визнання грошових коштів та носіїв інформації речовими доказами у кримінальному провадженні від 06.12.2018 року, відповідно до якої, арештоване слідчим суддею майно визнано у рамках даного кримінального провадження речовим доказом, з посиланням на ті обставини, що вилучені грошові кошти могли бути здобуті злочинним шляхом, а ноутбуки та флеш-накопичувачі можуть містити відомості про вчинення кримінального правопорушення та можуть мати доказове значення у даному кримінальному провадженні (а.с. 85-91).

Крім того, доводи апелянта про відсутність необхідності накладення арешту на майно, слід визнати непереконливими, з урахуванням того, що у ході обшуку ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не змогли пояснити джерело походження грошових коштів або надати будь-які підтверджуючі документи щодо їх правомірного набуття, а доступ до вилученої техніки обмежено паролями, які останні відмовились називати, у зв`язку із чим 05 грудня 2017 року у даному кримінальному провадженні прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 винесено постанову про призначення комп`ютерно-технічної експертизи. З цих же підстав не заслуговують на увагу і посилання адвоката на те, що під час обшуку стороні обвинувачення надано можливість ознайомитися зі змістом інформації, яка знаходиться на інформаційних системах.

Твердження адвоката про те, що арештоване майно не має відношення до діяльності брендів «Ukr trade pro» та «Trade coin club», не є предметом розгляду при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні, як і твердження адвоката на порушення порядку проведення обшуку.

Посилання апелянта на те, що ухвалою слідчого судді не надано дозволу на вилучення грошових коштів, як на підставу для скасування оскаржуваного судового рішення, слід визнати непереконливими, з урахуванням того, що вилучені грошові кошти мають статус тимчасово вилученого майна та постановою від 06.12.2018 року визнані речовими доказами у справі.

Твердження апелянта про те, що під час обшуку прокурором не забезпечена участь перекладача, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та відмови у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, оскільки відповідно до положень ч. 5 ст. 132 КПК України, апелянт мав довести суду, що власник майна, інтереси якого він представляє, а саме ОСОБА_7 потребує послуг перекладача на іноземну мову, що у цьому випадку зроблено не було. Крім того, необхідним буде відмітити, що під час обшуку був присутній адвокат ОСОБА_9 (а.с. 73-77).

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно зазначене у клопотанні сторони обвинувачення, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо незаконності ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та накладено арешт на грошові кошти, загальною кількістю 55 669,00 доларів США, ноутбук марки Macbook, серійний номер: C02TF4HKGTFL, ноутбук марки Macbook, серійний номер: C02WW1E1HV2L, ноутбук марки Macbook, серійний номер: C02SW52YGTFJ, біла коробка з написом «A.Trade» у якому наявні 3 флеш-накопичувачі сріблястого кольору з написами: 1-«AirTrades.org» з однієї сторони та «Ledger» із зворотної сторони; 2 - «Ledger» з однієї сторони та «vires innumeris» із зворотної сторони; 3 - «Ledger» з однієї сторони та «vires innumeris» із зворотної сторони, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ _______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4