Справа № 404/74/19
Номер провадження 1-кп/404/23/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0009969 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Новгородка Новгородківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2018 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебував на зупинці громадського транспорту по вул. Короленка, 24 у м. Кропивницькому, де помітив раніше не знайомих йому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та у цей час у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, належного ОСОБА_5 .

Реалізовуючи вказаний умисел ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_5 та наніс останньому удар головою в область носа, після чого повалив його на плитку, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 згідно з висновком експерта №740 від 26.12.2018 року тілесні ушкодження у виді гематоми в лівій параорбітальній ділянці та садна в ділянці носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Подолавши шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого його опір, ОСОБА_3 відкрито з правої кишені куртки ОСОБА_5 викрав належний останньому мобільний телефон «Samsung Galaxy J5» моделі «SM-J530FM/DS» 2/16 Gb Black 2017 року виробництва вартістю 2475 грн., який знаходився в силіконовому чохлі чорного кольору «THE ULTIMATE Experience», в якому знаходилась картка пам`яті чорного кольору «micro sd hc 16 GB GOOD RAM», які матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_5 не становлять.

З викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального

правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2475 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 01.12.2018 року близько 22 год. 00 хв. перебував на зупинці громадського транспорту по вул. Короленка, 24 у м. Кропивницькому разом зі своїм товаришем ОСОБА_8 , де помітив раніше не знайомих йому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Оскільки він з ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння під час спілкування із ОСОБА_5 він наніс останньому удар головою в область носа, від чого той впав на плитку, а надалі відкрито з правої кишені куртки ОСОБА_5 викрав належний останньому мобільний телефон у чохлі з карткою пам`яті. З викраденим він разом із ОСОБА_8 залишив місце події, але приблизно через півгодини їх зупинили поліцейські, які вилучили викрадене. Вказує, що свідок ОСОБА_8 під час події перебував у стані алкогольного сп`яніння та міг неправильно сприянйти виниклу ситуацію.

Повністю визнає усі обставини, вказані у висунутому обвинувачені, кількість, характеристики та вартість викраденого, погоджується із кваліфікацією його дій. Зазначає, що примирився із потерпілим та повністю компенсував йому моральну шкоду.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_3 його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, доводиться дослідженими під час судового розгляду такими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до яких він є учасником бойових дій та має контузію, внаслідок чого пам`ятає події уривками. 01.12.2018 року вечором він зустрівся та позичив у свого товариша ОСОБА_7 100 грн. та вони спільно вживали алкогольні напої. Близько 22 години вони перебували на зупинці громадського транспорту по вул. Короленка, 24, у м. Кропивницькому, де він збирався сісти на маршрутне таксі та їхати додому, після чого пам`ятає як відкрив очі та помітив, що лежить на зупинці, а його ніс був у крові та зник належний йому мобільний телефон «Samsung Galaxy J5» моделі «SM-J530FM/DS» 2/16 Gb Black 2017 року в силіконовому чохлі чорного кольору «THE ULTIMATE Experience», в якому знаходилась картка пам`яті чорного кольору «micro sd hc 16 GB GOOD RAM». Надалі приїхали поліцейські, викликані ОСОБА_7 , та було затримано особу, яка вчинила злочин. Події самого злочину він не пам`ятає. На даний час він прийняв вибачення від обвинуваченого, не має жодних претензій до нього, який повністю компенсував моральну шкоду, заподіяну злочином в обсязі 3000 грн., та просить його суворо не карати;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , згідно з якими 01.12.2018 року вечором він позичив своєму товаришу ОСОБА_5 100 грн. Надалі вони разом відпочивали, вживали придбане вино, після чого пішли до зупинки транспорту навпроти магазину «Копілка» по вул. Короленка, де ОСОБА_9 мав сісти на маршрутне таксі та добратися додому.

Коли ОСОБА_10 сидів на лавочці на зупинці, а він стояв біля нього, близько 22 години до них підійшли два хлопці, одним з яких був обвинувачений ОСОБА_3 , а іншим свідок ОСОБА_8 . Після того як ОСОБА_10 попросив у них запальничку, почалася словесна перепалка, без будь-яких підстав на це. У подальшому ОСОБА_3 наніс один удар лобом в область носу ОСОБА_5 , від якого той упав на землю, а ОСОБА_3 продовжував наносити удари ОСОБА_10 разом з іншим хлопцем в область обличчя та тулубу. Він хотів захистити товариша, але ОСОБА_8 не дав цього зробити.

Він відійшов від присутніх на 3-4 метри та викликав патрульних поліцейських. У цей момент до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_3 та, погрожуючи скляною пляшкою з-під пива, сказав віддати свій телефон. Зрозумівши, що телефон він не віддасть, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 , який лежав на землі, та витягнув з правої кишені куртки потерпілого мобільний телефон у чорному силіконовому чохлі, в якому була сім-карта, карта пам`яті та банківська карта «Приватбанку». На його зауваження, хлопці повідомили, що вони уже знаходилися в місцях позбавлення волі, та він їх не налякає поліцією, після чого побігли в напрямку гуртожитку.

Через деякий час на місце події приїхали поліцейські, яким він описав нападників та було затримано ОСОБА_3 . У присутності поліцейських обвинувачений ОСОБА_3 хотів загладити все, повертаючи телефон ОСОБА_5 . Він вважає, що нанесення тілесних ушкоджень пов`язане одним умислом з викраденням телефону та жодних приводів ні він, ні потерпілий для нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченому не давали. Потерпілий ОСОБА_5 майже нічого не пам`ятав про подію, так як був у сильному алкогольному сп`янінні;

- показаннями допитаного як свідка ОСОБА_8 , згідно з якими обвинувачений ОСОБА_3 є його другом, з яким він товаришує з 12 років. 01.12.2018 року ввечері він зустрівся з ОСОБА_3 та вони розпили на вулиці пляшку горілки. Близько 22 год. вони чекали на таксі та підійшли до зупинки, що знаходилася навпроти магазину «Копілка» по вул. Короленка у м.Кропивницькому, де побачили потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 . Між ОСОБА_3 та потерпілим зав`язався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_3 наніс ОСОБА_5 один удар в область обличчя, після чого той упав на землю. Він побіг слідом за свідком ОСОБА_7 , який почав комусь телефонувати та тікати. Не наздогнавши свідка та повернувшись назад, він побачив потерпілого, який лежав на землі, а ОСОБА_3 сказав, що вони будуть йти з місця пригоди. Після цього через 15-20 хвилин їх затримали працівники поліції у цьому ж районі, а у ОСОБА_3 знайшли мобільний телефон потерпілого;

- заявою ОСОБА_5 від 01.12.2018 року про притягнення до відповідальності невідомих осіб, які із застосуванням фізичної сили відкрито викрали його мобільний телефон на зупинці громадського транспорту навпроти магазину «Копілка» по вул. Короленка у м.Кропивнцькому (т.1 а.п.11);

- протоколом огляду місця події від 01.12.2018 року із фототаблицею, під час якого встановлено місце вчинення злочину та проведено огляд зупинки громадського транспорту та прилеглої до неї території навпроти магазину «Копілка» по вул.Короленка у м.Кропивницькому (т.1 а.п.12-14);

- протоколом огляду місця події від 01.12.2018 року із фототаблицею, під час якого у кімнаті прийому громадян по вул. Вокзальній, 58 у м. Кропивницькому у присутності ОСОБА_3 зафіксовано та вилучено добровільно наданий останнім мобільний телефон «Samsung», який було відкрито викрадено, який оглянуто відповідно до протоколу огляду предмета від 10.12.2018 року та визнано речовим доказом (т.1 а.п.15-17, 54-59);

- завіреними копіями посвідчення ОСОБА_5 як учасника бойових дій та коробки від викраденого мобільного телефону (т.1 а.п.24-25);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.12.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 01.12.2018 року на зупинці громадського транспорту по вул.Короленка у м.Кропивницькому відкрито викрала у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон із застосуванням насильства (т.1 а.п.31-32);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.2018 року за участю свідка ОСОБА_7 із застосуванням відеозапису, який було переглянуто у судовому засіданні, який відтворив обставини вчиненого відносно потерпілого ОСОБА_5 грабежу та зазначив механізм нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому, які відповідають висунутому обвинуваченню (т.1 а.п.33-38);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.12.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_3 як особу, у якою було виявлено викрадений 01.12.2018 року під час грабежу у потерпілого мобільний телефон (т.1 а.п.45-46);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.12.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_3 як особу, у якою було виявлено викрадений 01.12.2018 року під час грабежу у потерпілого мобільний телефон (т.1 а.п.51-52 );

- протоколом огляду предметів від 03.12.2018 року, згідно з яким переглянуто дані відеозаписів нагрудних відеореєстраторів наряду взводу ТОР УПП в Кіровоградській області щодо відпрацювання виклику за фактом грабежу потерпілого ОСОБА_5 01.12.2018 року, що містять відомості про виявлення ОСОБА_3 по вул.Севастопольській у м.Кропивницькому з мобільним телефоном потерпілого, а також долученим оптичним диском, який визнано речовим доказом (т.1 а.п.61-63);

- висновком експерта №961 від 19.12.2018 року, відповідно до якого ринкова викраденого у потерпілого ОСОБА_5 мобільного телефону складає 2475 грн. (т.1 а.п.70-77);

- копіє витягу з журналу обліку фактів звернення та доставлення до Кіровоградської обласної лікарні осіб у зв`язку із заподіянням їм тілесних ушкоджень кримінального характеру та інформування про такі випадки органів та підрозділів поліції, відповідно до якого 03.12.2018 року о 12 год. 40 хв. зафіксовано звернення потерпілого ОСОБА_5 у зв`язку з його побиттям невідомими особами, що мало місце 01.12.2018 року близько 22 год. (т.1 а.п.81-83);

- копією витягу з журналу реєстрації амбулаторних хворих №7 Кіровоградської обласної лікарні, згідно з яким ОСОБА_5 встановлено діагноз: гематома лівої параорбітальної ділянки та садна стінки носа (т.1 а.п.84-86);

- висновком експерта № 740 від 26.12.2018 року яким встановлено, що у ОСОБА_5 згідно з наданою медичною документації мались тілесні ушкодження у вигляді гематоми в лівій параорбітальній ділянці та садна в ділянці носа, які утворилися від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), індивідуальні властивості яких в пошкодженнях не відобразилися, та відносяться до легких тілесних ушкоджень, механізм утворення яких відповідає механізму, на який вказує свідок ОСОБА_7 в протоколі слідчого експерименту від 18.12.2018 року та утворення яких при падінні з положення стоячи на площину маловірогідне (т.1 а.п.91-92).

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні раніше викладеного злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При цьому, суд виходить із того, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 необґрунтовано кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючою ознакою «повторності» грабежу, виходячи з такого.

Так, відповідно до примітки 1 у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Як встановлено судом на момент постановлення вироку ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні одного епізоду грабежу, немає судимостей та притягається до кримінальної відповідальності у іншому кримінальному провадженні №0009670 за ч.2 ст.187 КК України, яке на даний час не розглянуто судом.

Конституцією України встановлені права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Так, визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду (ст.62).

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ч.1 ст.17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Відповідно до ч.5 зазначеної статті поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Згідно з вимогами ст. 88 ч. 1 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Таким чином, до того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею як невинуватою особою. Це, зокрема, означає, що суди не мають права враховувати факт висунення обвинувачення обвинуваченому в іншому кримінальному провадженні, у якому не ухвалено обвинувальний вирок, який набрав законної сили, як встановлений факт вчинення обвинуваченим раніше злочину, оскільки неминуче порушуватимуть презумпцію невинуватості.

Відтак, оскільки на момент ухвалення цього вироку ОСОБА_3 немає судимостей, вчинив один епізод грабежу, суд вважає, що у справі відсутні належні та допустимі докази повторного вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 грабежу, а тому виключає висунуту згідно з обвинуваченням та поставлену в провину таку кваліфікуючу ознаку злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, як «повторність».

Натомість факт вчинення ОСОБА_3 грабежу, поєднаного саме з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , крім визнання самим обвинуваченим також підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_7 , раніше зазначеними протоколами слідчих дій та висновками експертів. Вказані докази узгоджуються між собою, об`єктивно підтверджують та пов`язують між собою дії, вчинені обвинуваченим по заподіянню тілесних ушкоджень та викраденню майна потерпілого, які відбувалися нерозривно у короткий проміжок часу, відкрито, із висловленням, як вказував свідок ОСОБА_7 , прямих намірів на викрадення чужого майна.

З огляду на викладене суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_8 про нанесення обвинуваченим потерпілому удару саме кулаком руки, а також про обставини, за яких він зі свідком ОСОБА_7 відбігав з місця події, тому останній міг не бачити самого злочину, як такі, що спростовуються та суперечать усій сукупності раніше зазначених доказів, спрямовані на пом`якшення відповідальності обвинуваченого з яким свідок ОСОБА_8 тривалий час перебуває у дружніх стосунках та того вечора вживав алкогольні напої. При цьому суд враховує репутацію свідка ОСОБА_8 , який зазначив, що раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, та під час досудового розслідування під час допиту як свідок зазначив інші прізвище ОСОБА_13 , приховавши власне (т.1 а.п.41).

Отже, аналізуючи сукупність доказів у кримінальному провадженні, суд знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини кримінального провадження, та вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_3 характеризується посередньо, не працює, одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, відомості про перебування на обліку в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги відсутні, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданих потерпілому збитків та наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Зважаючи на те, що стороною обвинувачення відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України не ставиться у провину ОСОБА_3 вчинення злочину за обставин, які обтяжують покарання, суд, розглядаючи провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає, що вони не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та раніше зазначених даних про особу обвинуваченого, який вчинив умисний корисливий тяжкий злочин, офіційно не працює, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України. Однак, оскільки обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та добровільно відшкодував завдані збитки потерпілому, суд відповідно до вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових злочинів без відбування покарання і вважає за можливе, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 858 грн.

Речові докази:

- оптичні диски із відеозаписами зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон «Samsung» у силіконовому чохлі з карткою пам`яті повернути потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1