Дата документу 19.02.2019 Справа № 554/1144/19
Провадження №1-кс/554/2502/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 :

при секретарі ОСОБА_2

за участю скаржника ОСОБА_3

представника скаржника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність працівників територіального управління ДБР у м. Полтаві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення ,-

в с т а н о в и в :
В провадженні слідчого судді перебуває скарга адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність працівників ТУ ДБР м. Полтаві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення. В якій прохали : визнати дії працівників ТУ ДБР розташованого у місті Полтаві неправомірними. Зобов`язати ТУ ДБР розташованого у місті Полтаві внести відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України відносно слідчого СВ Полтавського РВ НП в Полтавській області ОСОБА_5 та прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 .

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, прохав задовольнити.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримала, прохала задовольнити.

Слідчий СВ СУ ТУ ДБР до суду не з`явився, надавши суду заяву в якій прохав : розгляд скарги проводити без участі слідчого; прохав відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність, яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено в судовому засіданні, що 08.02.1019 адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 направила поштою заяву про кримінальне правопорушення до ТУ ДБР у м. Полтаві.

Зазначена заява отримана ТУ ДБР у м. Полтаві.

Листом ТУ ДБР у м. Полтаві №2257/02-1 від 18.02.2019 повідомлено адвоката ОСОБА_4 , що листом від 924/02-1 від 23.01.2019 адвокату надано відповідь на аналогічне звернення, що надійшло на адресу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві з прокуратури Полтавської області. Додатково роз`ясніють, що відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, відповідні відомості підлягають внесенню до ЄРДР за наявності обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, реєстрації в ЄРДР підлягають лише ті заяви та повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, тобто дані, які свідчать про ознаки злочину та фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретного кримінального караного діяння. Підставою вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в такій заяві або повідомленні об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказана заява за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить достатніх даних про вчинення зазначеними особами кримінальних правопорушень, за викладених обставин. Враховуючи те, що реєстрації в ЄРДР підлягають лише ті заяви, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, підстав для внесення відомостей за заявою адвоката ОСОБА_4 до ЄРДР на даний час не вбачається. Кримінальне правопорушення до ЄРДР , зацікавлена особа має право оскаржити його в порядку п.1 ч.1 ст.303, ст. 306 КПК України до слідчого судді місцевого суду.
На теперішній час відомості за заявою адвоката ОСОБА_4 до ЄРДР за ч.1 ст.382 КК України не внесено.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, які заявник вважає вчиненим. При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину слідчим СВ Полтавського РВ НП в Полтавській області ОСОБА_5 та прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 .

Фактично заявника не влаштовує хід розслідування, проте він не позбавлений можливості оскарження в передбаченому кримінально-процесуальному порядку дій чи бездіяльності слідчого, в провадженні якого знаходиться вказане кримінальне провадження.
Так, відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 06.09.2005 право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999, заява N 37437/97).
Відповідно до ст. 214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст. 22 КПК України органом досудового розслідування.
Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
У справі Європейського суду з прав людини Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.
Таким чином, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.
Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 309, 336, 372, 376, 532 КПК України , -

у х в а л и в :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність працівників територіального управління ДБР у м. Полтаві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1