Справа № 577/540/19
Провадження № 1-кп/577/206/19

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника служби
у справах дітей ОСОБА_8
представника сектору
ювенальної превенції ОСОБА_9
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна загальна середня, учня 3 курсу ДПТНЗ «Конотопське ВПУ», не одруженого, раніше судимого: 08.02.2018 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.ст. 185, 69, 75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,
в скоєнні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
18 грудня 2018 року близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебував в приміщенні кафе «Паравоз», що розташоване за адресою: м. Конотоп вул. Свободи, 23, Сумської області, де проходив стажування у якості бармена. В цей час у вищевказаному кафе відпочивав і ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . ОСОБА_4 неодноразово купував спиртні напої, для того щоб розрахуватися за них, передавав ОСОБА_5 свої банківські картки, а саме : картку АТ «БанкКредитДніпро» № НОМЕР_1 та картку «Укрсімбанк» № НОМЕР_2 та повідомив пін-коди до них. ОСОБА_5 , неодноразово розрахувавши ОСОБА_4 , банківські картки поклав на барну стійку. В подальшому ОСОБА_4 банківські картки з барної стійки не забрав, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння, та залишив приміщення кафе. ОСОБА_5 , побачивши через деякий час, що ОСОБА_4 в кафе відсутній, вирішив здійснити крадіжку банківської картки АТ «БанкКредитДніпро» № НОМЕР_1 та банківської картки «Укрсімбанк» № НОМЕР_2 з метою викрадення грошових коштів з них у подальшому. ОСОБА_5 , реалізовуючи свої злочинні наміри, направлені на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність та караність своїх злочинних дій, розуміючи, що банківські картки є офіційним документом, з метою власного збагачення, користуючись відсутністю власника та будь яких сторонніх осіб, таємно вчинив крадіжку офіційних документів, а саме: банківської картки АТ «БанкКредитДніпро» № НОМЕР_1 та банківської картки «Укрсімбанк» № НОМЕР_2 , належних ОСОБА_4 . Крім того, 18 грудня 2018 року ОСОБА_5 повторно, будучи раніше судимим за корисливі злочини, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, викравши у ОСОБА_4 банківську картку АТ «БанкКредитДніпро» № НОМЕР_1 , та отримавши можливість розпоряджатися викраденою банківською карткою на власний розсуд, 18 грудня 2018 року о 02 год. 41 хв. прибув до банкомату АТ «Ощадбанку», який розташований за адресою м. Конотоп вул. Свободи, 23 де достовірно знаючи пін-код, зняв з банківської картки АТ «БанкКредитДніпро» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 400 гривень. Продовжуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 з банківською карткою ОСОБА_13 перейшов до банкомату АТ КБ «Приватбанку», що розташований за адресою м. Конотоп, вул. Свободи, 17, та о 02 год. 46 хв. зняв з банківської картки АТ «БанкКредитДніпро» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 1000 гривень. Таким чином таємно викрав грошові кошти належні останньому, якими в подальшому розпорядилася на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 1400 гривень.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушеннь визнав повністю, підтвердивши обставини скоєння кримінальних правопорушень, вказаних в обвинувальному акті.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_5 , повністю доведена і його дії суд кваліфікує за за ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів та за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.
Під час досудового розслідування 30 січня 2019 року між між сторонами кримінального провадження підозрюваним ОСОБА_5 з участю законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 досягнуто та укладено угоду про примирення, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнає себе винним в скоєнні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України при обставинах, вказаних в обвинувальному акті, сторони погоджуються, що він має понести покарання в межах санкції ст. 357 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., за ст. 185 ч. 2 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. У відповідності зі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у виді у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700. Згідно ст. 71, 72 КК України вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2018 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, 69, 75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік виконувати самостійно. Обвинуваченому ОСОБА_5 , законному представнику неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 та потерпілому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угод про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угод.
Суд вважає, що зміст угод відповідає вимогам ст. 471 КПК України, вони укладені з додержанням порядку укладення угод, укладені добровільно без будь-якого примусу, про що свідчать дані в судовому засіданні пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 . Узгоджена між потерпілим ОСОБА_4 , підозрюваним ОСОБА_5 та законним представником неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 міра покарання у виді штрафу, відповідає санкції ст. 357 ч. 1 та ст. 185 ч. 2 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, матеріальна шкода потерпілому відшкодована, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину. За таких обставин укладена угода відповідає вимогам КПК України і може бути затверджена судом.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним (обвинуваченим) від 30 січня 2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю законного представника ОСОБА_6 .
ОСОБА_5 визнати винним за ст. 357 ч. 1, ст. 185 ч. 2 КК України і призначити покарання:
за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;
за ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
У відповідності зі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у виді у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
На підставі ст.71, 72 ККК України вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2018 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, 69, 75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік виконувати самостійно.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення:

- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст. 474 КПК України;

- обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1