УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 757/38559/17-к
провадження № 51-10483ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Апеляційного суду міста Києва від 09 та 11 листопада 2016 року.
Встановлені обставини
Ухвалами Апеляційного суду міста Києва від 09 та 11 листопада 2016 року надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

№ 0001106 від 08 листопада 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 і ч. 2 ст. 149 КК.
Суть питання
У касаційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, просить переглянути судові рішення цього суду від 09 та 11 листопада 2016 року в касаційному порядку.
Мотиви Верховного Суду
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.
За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Системний аналіз норм кримінального процесуального закону вказує на те, що ухвали суду апеляційної інстанції, постановлені в порядку глави 21 КПК,

не є предметом розгляду касаційного суду, оскільки не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, а тому суд касаційної інстанції

не наділений правом реалізувати свої повноваження, передбачені ст. 436 КПК,

на такі судові рішення.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Оскільки оскаржувані ОСОБА_4 ухвали апеляційного суду від

09 та 11 листопада 2016 року не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 1 ч. 2

ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали Апеляційного суду міста Києва від 09 та 11 листопада 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3