Справа № 487/2902/19
Провадження № 1-кс/487/3114/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявників: адвоката ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 ,слідчого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

16.04.2019 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 .

В скарзі заявниця вказала, що згідно доручення №117 від 04.03.2019року Одеського місцевого ЦБВПД представляє інтереси ОСОБА_4 .

В процесі досудового розслідування кримінального провадження № 0000001 від 02.01.2019 за заявою ОСОБА_4 від 12.11.2018, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення т.в.о. начальника Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України ОСОБА_4 направляв численні клопотання та заяви стосовно як визначення його статусу в якості потерпілого, так і доказів на підтвердження вини ОСОБА_6 .

Між тим, в порушення вимог ст.220 ч.1 КПК України , слідчим належним чином вищезазначені клопотання та заяви не розглянуті, тому просила слідчого суддю винести ухвалу, якою зобов`язати слідчого розглянути та надати ОСОБА_4 належні відповіді на його клопотання по кримінальному провадженню №0000001 від 02.01.2019року.

Заявники: адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги скарги підтримали, просили про її задоволення.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та зазначив, що оскільки статусу потерпілого ОСОБА_4 не набув, , а допитаний лише в якості свідка по кримінальному провадженню, то і залучати та надавати будь-які докази та клопотання ОСОБА_4 не міг, про що заявнику було надіслано відповідь на його заяви.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000001,- прийшов до наступного.

Судом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду в м. Одеса Прокуратурою Одеської області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 02.01.2019 за заявою ОСОБА_4 від 12.11.2018, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення т.в.о. начальника Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Постановою прокурора про доручення проведення досудового розслідування від 18.01.2019, визначено підслідність у кримінальному проваджені № 0000001 за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 просив вжити заходів реагування до заступника начальника Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , який тимчасово виконуючи обов`язки начальника зазначеного вище відділку поліції не вжив всіх необхідних заходів щодо належного розгляду звернень ОСОБА_4 , наданих останнім в рамках кримінальних провадженнях №250000114 та №0001104.

Відповідно до постанови слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 31.03.2019року кримінальне провадження, внесене до ЄДРДР за №000001 від 02.01.2019р закрито у зв`язку з відсутністю в діях заступника начальника Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані.Так, зокрема, у зв`язку із тим, що слідчим не визначено статус ОСОБА_4 як потерпілого ,або не здійснено відмови у визнанні потерпілим належним чином, то і його заяви і клопотання щодо розгляду кримінального провадження слідчим належним чином не розглянуті , та їм не надана належна правова оцінка.
Таким чином , вищезазначене свідчить про те, що слідчим не розглянуто та не надано ОСОБА_4 належні відповіді на його клопотання по кримінальному провадженню №0000001 від 02.01.2019року, що є підставою для задоволення скарги.

Керуючись статтями 55,92-94, 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_4 та зобов`язати слідчого розглянути та надати ОСОБА_4 належні відповіді на його клопотання по кримінальному провадженню №0000001 від 02.01.2019року.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1