Справа № 466/272/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0004055 від 27.10.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Стрий Львівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, який не має постійного місця проживання та реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_6 , в період часу з 02:00 год. по 09:00 год., 26 жовтня 2018, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Очаківська 2 у м. Львові, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, спільно проникли на територію подвір`я будинку АДРЕСА_2 та таємно викрали металобрухт - 3 швелера довжиною близько 4-ох метрів, 6 радіаторів, одну драбину, підставку, дві розкладушки та металеву тачку загальною масою 500 кілограм, вартістю 2 500 грн. Після чого, продовжуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 в групі із невстановленою досудовим розслідуванням особою, проникли в приміщення альтанки, що розташована на подвір`ї за вищевказаною адресою та викрали торцову пилу «Енхоль» вартістю 6000 грн., електропилу «Бригадир» Sbondont вартістю 900 грн. та шуруповерт «Зеніт» вартістю 700 грн., чим завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 10100 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив, що він дійсно в період часу з 02:00 год. по 09:00 год., 26.10.2018, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Очаківська 2 у м. Львові, спільно з візуально знайомим мужчиною на імя ОСОБА_7 проникли на територію подвір`я будинку АДРЕСА_2 та викрали металобрухт на загальну вартістю 2500 грн. Після чого, вони проникли в приміщення альтанки, що розташована на подвір`ї за вищевказаною адресою та викрали торцову пилу «Енхоль», електропилу «Бригадир» Sbondont та шуруповерт «Зеніт», чим завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 10100 гривень. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 частково визнав.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Оцінюючи покази обвинуваченого суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід вірно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у інше приміщення та сховище.

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до статті 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 міру покарання, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано злочини у виді позбавлення волі.

З врахуванням обставин справи, особи ОСОБА_6 , суд вважає, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства та застосувати до ОСОБА_6 статтю 75 КК України, звільнивши останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, на підставі ст. 127 КПК України, вирішуючи питання щодо відшкодування потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 15 000 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_5 має право на відшкодування матеріальної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 було заподіяно шкоду.

Відповідно до вимог ст. ст. 1166, 1177 ЦК України, суд вважає розумним та справедливим стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 7600 грн., оскільки інше викрадене майно за загальну суму 2500грн. було повернуто потерпілому на досудовому слідстві.

Речові докази по справі, а саме:

- 3 (три) металевих швелєра довжиною близько 4 метри, 6 (шість) металевих радіаторів близько 1,5 на 0,5 метра, одна металева тачка, одна металева підставка, одна алюмінієва драбина, 2 (дві) алюмінієвих розкладушки, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

- DVD-R диск, на якому є відео файл з камери відеоспостереження з заправки за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 199 та відео файл з камери відеоспостереження по вул. Очаківська, 2 у м. Львові, який долучений до матеріалів кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0004055 від 27.10.2018 року.

Крім того, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 30.10.2018 року (справа №466/8596/18) арешт на виявлені та вилучені під час невідкладного огляду місця події речі у даному кримінальному провадженні необхідно скасувати після вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_6 ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 3 п. 2 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_6 рахувати з часу ухвалення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь потерпілого ОСОБА_5 кошти в розмірі 7600 (сім тисяч шістсот) гривень у відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином.

Речові докази по справі, а саме:

- 3 (три) металевих швелєра довжиною близько 4 метри, 6 (шість) металевих радіаторів близько 1,5 на 0,5 метра, одна металева тачка, одна металева підставка, одна алюмінієва драбина, 2 (дві) алюмінієвих розкладушки, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

- DVD-R диск, на якому є відео файл з камери відеоспостереження з заправки за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 199 та відео файл з камери відеоспостереження по АДРЕСА_2 , який долучений до матеріалів кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0004055 від 27.10.2018 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 30.10.2018 року (справа №466/8596/18) на виявлені та вилучені під час невідкладного огляду місця події речі у даному кримінальному провадженні - скасувати.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1