Справа № 346/4594/18
Провадження № 1-кп/346/460/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000081 від 25 липня 2018 року про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця за контрактом на посадірозвідника-кулеметника розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, раніше несудимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 408 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2016 року між АДРЕСА_2 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 укладено контракт про проходження військової служби на строк три роки.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 18 листопада 2016 року № 238-РС старшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду розвідника-кулеметника розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 18 листопада 2016 року № 333 старший солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обовязку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов"язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року, на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов"язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов"язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов"язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату Денисюку достеменно було відомо і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10 травня 2018 року № 1076 старший солдат ОСОБА_5 вибув у щорічну основну відпустку, строком на 37 діб з 11 травня по 16 червня 2018 року, після проведення якої мав повернутись в розташування військової частини НОМЕР_1 .

Однак, 18 червня 2018 року о 09 год. 00 хв. Денисюк, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився на службу з відпустки до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу до військової частини.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у скоєному кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та дав суду показання, що прибувши додому у відпустку зрозумів, що батькам потрібна його допомога в утриманні підсобного господарства, а тому вирішив не повертатися на військову службу.

Просить взяти до уваги, що у вчиненому щиро розкаюється, раніше приймав у часть у бойових діях та не карати суворо.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорюють фактичні обставини справи, правильно розуміють їх зміст, в зв`язку з чим у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, то суд після роз`яснення їм положень ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, в судовому засіданні знайшла підтвердження вина обвинуваченого у дезертирстві, а саме нез`явленні на військову службу з відпустки, з метою ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто скоєнні злочину передбаченого ст. 408 ч.3 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить - щире каяття, сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочинів, що до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю проживання характеризується позитивно, являється учасником бойовихдій, а тому вважає за можливе виходячи з цих підстав звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до ст. 75 КК України.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373-374, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим за ст. 408 ч. 3 КК України та призначити покарання - п`ять років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини - НОМЕР_1 по місцю несення військової служби;

повідомляти командира військової частини про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У разі звільнення з військової служби нагляд за ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, обвинуваченим з часу отримання копії вироку, іншими учасниками, з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1