482/1045/17 29.03.2019
н/п 1-кс/490/183/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 482/1045/17
У Х В А Л А

/про відмову у задоволенні заяви про самовідвід/

29 березня 2019 року м.Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_4 про самовідвід у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

29.12.2018 року до Центрального районного суду м.Миколаєва з Миколаївського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000727 від 21.09.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2019 року вказана справа розподілена та передана судді ОСОБА_4 для її розгляду.

09.01.2019 року суддя ОСОБА_4 заявила самовідвід від участі у розгляді вказаного кримінального провадження, посилаючись на порушення строків автоматизованого розподілу справи, оскільки на момент його надходження з Миколаївського апеляційного суду, суддя перебувала у відпустці.

В судовому засіданні прокурор вважав, що підстави для самовідводу судді відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд заяви судді про самовідвід без його участі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши заяву про самовідвід та матеріали справи №482/1045/17 (н/п 1-кс/490/9/2019), приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: - якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; - якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; - якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; - за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; - у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та правил суддівської етики.

Стаття 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого на ХІ з`їзді суддів України 22.03.2013 року, зазначає, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалених резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року) вказано, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, неупередженість судді при розгляді справи презюмується, що викладено у рішеннях по справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко та Мартиненко проти України».

В ході судового розгляду заяви судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_4 про самовідвід не встановлено обставин, що виключають участь вказаного судді у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , а наведені суддею підстави для самовідводу (перебування у відпустці на момент надходження справи до суду), не є обставинами, що відповідно до ст.75 КПК України виключають участь судді у кримінальному провадженні, а тому не встановлено підстав, які б свідчили, що суддя ОСОБА_4 не здатна забезпечити розгляд зазначеного кримінального провадження з дотриманням загальних засад кримінального провадження, передбачених ст.7 КПК України та прийняти за результатами його судового розгляду законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, а тому у задоволенні заяви судді про самовідвід слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_4 про самовідвід у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1