КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/38/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 277 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою залишено без задоволення скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення слідчого, прокурора про підозру від 26 квітня 2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя вказав, що матеріали кримінального провадження є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_7 у причетності до скоєння інкримінованого кримінального правопорушення, та прийшов до висновку про залишення скарги підозрюваного без задоволення.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про недотримання слідчим та процесуальним прокурором норм кримінального процесуального закону України при порушенні кримінального провадження і повідомлення особі про підозру. Стверджує, що ОСОБА_7 не скоїв кримінальне правопорушення, підслідне СБУ, а повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 здійснюється суб`єктами, які відповідними повноваження за ст. 216 КПК України не наділені. Додає про незаконність постанов заступника Генерального прокурора України про доручення здійснення досудового розслідування від 29.03.2018 року та слідчого про повідомлення про підозру від 26.04.2018 року.
У підсумку автор апеляційної скарги зазначає, що орган досудового розслідування не зробив обґрунтовану оцінку наявності в діянні підозрюваного будь-яких натяків щодо отримання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційна скарга підозрюваного задоволенню непідлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000736, відомості про яке 29.03.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

26 квітня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, про скасування повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення слідчого, прокурора про підозру від 26 квітня 2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України залишено без задоволення.

Під час розгляду справи апеляційним судом, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновків слідчого судді в частині того, що ОСОБА_7 поза розумним сумнівом причетний до інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 п.п. 4, 5 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_7 від 26.04.2018, вказано зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Твердження підозрюваного про те, що він не скоїв кримінальне правопорушення, підслідне СБУ, слід визнати необґрунтованим, з урахуванням постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 29 березня 2018 року про доручення здійснення досудового розслідування, відповідно до якої здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження доручено Головному слідчому управлінню Служби безпеки України, з посиланням на те, що слідчі підрозділи Державного бюро розслідувань не розпочали свою роботу, що унеможливлює проведення ними ефективного досудового розслідування. З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження апелянта про те, що повідомлення про підозру здійснюється суб`єктами, які відповідними повноваження за ст. 216 КПК України не наділені.
Не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення і посилання підозрюваного на незаконність постанови заступника Генерального прокурора України про доручення здійснення досудового розслідування від 29.03.2018 року, оскільки дана постанова не є предметом апеляційного перегляду у даному судовому засіданні.
Доводи апеляційної скарги в частині відсутності обґрунтованої оцінки наявності в діянні підозрюваного будь-яких натяків щодо отримання ОСОБА_8 неправомірної вигоди, колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження.

На підставі викладеного, висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_7 поза розумним сумнівом причетний до інкримінованого кримінального правопорушення, на переконання колегії суддів є обґрунтованим та таким, що ґрунтується на вимогах Закону.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі підозрюваного, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 277-278, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року, якою залишено без задоволення скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення слідчого, прокурора про підозру від 26 квітня 2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4