У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1016/19

№ 1-кс/183/652/19

14 березня 2019 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про продовження строку застосування у кримінальному провадженні, внесеному 14.02.2019 року до ЄРДР за № 0000309, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Шевченко Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянину України, з середньою освітою, одруженому, маючому неповнолітню дитину, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що приблизно на початку лютого 2019 року, більш точної дати встановити в ході слідства не надалося можливим, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на створення збройного формування та участь у їх діяльності не передбаченого діючим законодавством України, з метою встановлення контролю певної частини території частини автомобільної дороги «Знам`янка-Луганськ-Ізварине» та частини прилеглої до неї території, розташованої в с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області з метою перевірки автомобілів громадян, їх особистих речей та майна. З цією метою, ним в цей же час подано оголошення на «Інтернет ресурс «OLX» щодо залучення інших осіб до створюваного ним формування за грошову винагороду.

В цей же період ОСОБА_8 зустрівся та запропонував ОСОБА_7 взяти участь у діяльності незаконного формування за грошову винагороду, на що останній надав свою згоду.

В результаті зазначених дій ОСОБА_7 вступив та став брати участь у діяльності незаконного формування у кількості 5 чоловік, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , при цьому останні були одягнуті в камуфльований одяг військового типу та мали керівника в особі ОСОБА_8 .

Для здійснення своєї діяльності зазначені особи незаконно придбали та зберігали при собі пістолет «Zoraki-MOD914-S» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм, мисливську рушницю 16 калібру та 2 страйкобольні автомати, а також підготували заповнені дровами та соломою мішки для створення умовного блокпосту на автошляху.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 14.02.2019 року приблизно о 13.00 годині прибули та розташувалися на 235 км автошляху «Знам`янка-Луганськ-Ізварине», де створили за допомогою мішків, наповнених дровами та соломою, блокпост та у період часу приблизно з 13.00 години до 14.00 години та з отриманням кожним відповідних завдань, здійснювали діяльність не передбаченого діючим законодавством України збройного формування.

14.02.2019 року о 15.00 годині ОСОБА_7 було затримано на 235 км автодороги «Знам`янка-Луганськ-Ізварине» Новомосковського району Дніпропетровської області за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, в порядку ст. 208 КПК України.

15.02.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

16.02.2019 року підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15 березня 2019 включно.

Згідно клопотання, під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який врахований судом при застосуванні підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який під час досудового розслідування не зменшився та обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 , який є мешканцем с. Шевченко, Дніпровського району, Дніпропетровської області, на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину на території Новомосковського району Дніпропетровської області, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, що віднесений до категорії тяжких, відповідальність за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, тому підозрюваний ОСОБА_7 , який ніде не працює та не має законного джерела доходу, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку з викладеним, слідчий вважає, що завершити досудове розслідування у місячний строк та направити до суду обвинувальний акт до закінчення дії ухвали про тримання під вартою немає можливості, оскільки у даному кримінальному провадженні не виконано всі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому просив задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважає підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, необґрунтованою.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника, просив застосувати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР про внесення 14.02.2019 року відомостей про кримінальне правопорушення за № 0000309; протоколів огляду місця події від 14.02.2019 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 14.02.2019 року; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, згідно якого 14.02.2019 року о 15.00 годині затримано ОСОБА_7 .

Однак, у кримінальному провадженні не проведені всі слідчі дії, а саме необхідно: долучити висновки експертів за результатами судових експертиз зброї, а саме вилучених 14.02.2019 року під час огляду місця події пістолета та рушниці; провести судову експертизу зброї по вилученому 14.02.2019 року під час огляду місця події автомата та ножа; допитати свідків кримінального правопорушення; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; вручити підозрюваному під відповідну розписку копію обвинувального акта та копію реєстру матеріалів досудового розслідування.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину, який віднесено до категорії тяжких, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Крім того, ОСОБА_7 ніде не працює, тому не має доходу, підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення на території Новомосковського району при тому, що зареєстрований та фактично постійно проживає у Дніпровському районі Дніпропетровської області. Тому слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 , розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину. При цьому, ОСОБА_7 осіб похилого віку на утриманні не має, ніде не працює, тому офіційні джерела доходів в нього відсутні, підозрюється в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Під час судового розгляду підозрюваний ОСОБА_7 повідомив слідчого суддю про те, що вказане кримінальне правопорушення він не скоював, тому не є соціального небезпечним. Захисник ОСОБА_6 зазначив, що на теперішній час відсутні докази щодо причетності його підзахисного до скоєння даного кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому слідчий суддя вважає, що питання доведеності вини підозрюваного не відноситься до компетенції слідчого судді та не може впливати на вирішення питання щодо продовження застосування до нього запобіжного заходу.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним продовжити щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Крім того, слідчий суддя, дослідивши подані до клопотання докази, вважає, що у відповідності до ч. 1 ст. 219 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, а саме до 16 квітня 2019 року включно. В клопотанні слідчий просить слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою на 30 днів, тобто до 13.04.2019 року, тому слідчий суддя вважає, що клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 219 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Шевченко Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянину України, - продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13 квітня 2019 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1