Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-о/523/3/19
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

27.03.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Суворовського районного суду м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурорів Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , засудженого та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду заяву засудженого за п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194 КК України ОСОБА_10 про перегляд судових рішень за нововиявленою обставиною,

в с т а н о в и в:

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 07 березня 2014 року, зміненого ухвалами апеляційного суду Одеської області від 23 червня 2015 року, а також Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2016 року ОСОБА_10 визнано винуватим і засуджено за п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

10 травня 2017 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_10 , в подальшому неодноразово доповнена, про перегляд вищезазначених судових рішень за нововиявленою обставиною, обґрунтована, на думку засудженого, неврахуванням того, що під час досудового слідства до нього було застосоване фізичне насильство, що підтверджується показаннями в суді свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , висновком судово-медичної експертизи №1517 від 23 травня 2012 року, протоколом затримання, а також ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2018 року, якою скасовано рішення слідчого про закриття кримінального провадження №0000065 від 11 квітня 2013 року за заявою засудженого про вчинення співробітниками міліції злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, в зв`язку із чим засуджений ставить питання про остаточне ухвалення судом виправдувального вироку.

Дослідивши заяву, окремі матеріали кримінальної справи, з`ясувавши заперечення прокурора, потерпілої, а також думки засудженого та його захисника в підтримку поданої заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст.459 КПК України нововиявленими обставинами є обставини (як фактичного, так і правового характеру), для яких характерною є сукупність наступних умов: вони об`єктивно існували на момент здійснення кримінального провадження; не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одному учаснику судового провадження; могли призвести до неправильного вироку, що належить перевірити. Наявність цих умов для визнання обставин нововиявленими є обов`язковою, тобто йдеться про випадки, коли суду під час розгляду справи було взагалі невідомо про обставини, на які в даний час посилається засуджений, або ж, навпаки, про це було відомо, але вони умисно не були враховані судом внаслідок зловживання.

В судовому засіданні були досліджені судові рішення, які стосувалися засудження ОСОБА_10 за вчинення інкримінованих йому діянь, показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , висновок судово-медичної експертизи №1517 від 23 травня 2012 року, протокол затримання, а також ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2018 року.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи №1527/16503/12 свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були понятими під час затримання та обшуку ОСОБА_10 в приміщенні територіального відділу міліції, у зв`язку із чим, вони 02 липня 2012 року та 07 липня 2012 року допитані слідчим (т.2 л.д.210-211), а 07 червня 2013 року судом (т.2 а.с.209-211). При цьому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , кожний окремо, жодного разу не показували, що були очевидцями можливого застосування правоохоронцями будь-якого насильства до затриманого. Щодо зовнішнього стану останнього ОСОБА_11 , зокрема, показав, що ОСОБА_10 , сидячи на стільці, перебував у нетверезому стані, йому було зле через астму, чи інше захворювання, можливо прикидався, лише казав про невинуватість, більше нічого не заявляв, та відмовлявся підписувати документи, що складалися правоохоронцями. В свою чергу ОСОБА_12 в суді показав, що ОСОБА_10 важко дихав та казав, що йому зле.

Таким чином, всупереч доводів засудженого, показання вищезазначених свідків неможливо витлумачити на доведення можливих неправомірних дій співробітників міліції.

Факт невідповідності протоколу затримання ОСОБА_10 та показань зазначених свідків в частині вилученого у останнього майна може впливати лише на доведеність його вини у інкримінованих злочинів, за своєю сутністю не є нововиявленою обставиною та прямо не доводить довід сторони захисту про можливе застосування до затриманого насильства.

Із змісту мотивувальних частин вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 07 березня 2014 року, ухвал апеляційного суду Одеської області від 23 червня 2015 року, а також Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2016 року вбачається, що показання ОСОБА_10 про застосування до нього насильства з боку правоохоронців були перевірені сукупністю інших досліджених доказів.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 23 травня 2012 року №1517 при освідуванні ОСОБА_10 будь-яких видимих пошкоджень та слідів з давністю виникнення в межах 13 днів (тобто таких, що могли відноситися до подій 09 травня 2012 року) не виявлено. Тому, на підставі наявних даних, судити про наявність, характер, давність, механізм спричинення та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 неможливо.

Всупереч доводів ОСОБА_10 мотивувальна частина даного висновку не місить обставин виявлення у того тілесних ушкоджень, а лише містить виклад показань самого засудженого в частині повідомленої саме ним версії застосованого до нього фізичного насильства.

У суду відсутні і будь-які докази про можливе зловживання експертом при наданні даного висновку.

Окрім того, як вбачається з вищезазначеної ухвали слідчого судді фактичною підставою скасування рішення слідчого про закриття кримінального провадження №0000065 від 11 квітня 2013 року за заявою засудженого про вчинення співробітниками міліції злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, було не встановлення неправильності висновків такого рішення, як приклад, можливого доведення таких неправомірних дій, а нез`явлення слідчого і прокурора в судове засідання із розгляду цієї скарги та не розгляд деяких клопотань засудженого в порядку ст.220 КПК України, тобто з формальної причини.

На теперішній час прокурором надано витяг із вищезазначеного кримінального провадження про його закриття за реабілітуючою підставою.

Надаючи оцінку конкретній обставині, на яку посилається засуджений, а саме, можливе застосування щодо нього фізичного насилля правоохоронцями під час досудового розслідування, суд зазначає, що вона не є нововиявленою обставиною, яка не була б відома судам першої, апеляційної та касаційної інстанцій, не враховувалася б ними при оцінці обвинувальних доказів під час судових розглядів даної кримінальної справи, та впливала б на доведеність винуватості ОСОБА_10 , а тому в задоволенні заяви засудженого слід відмовити.

Керуючись ст.ст.459-463, 467 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_10 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 07 березня 2014 року, зміненого ухвалами апеляційного суду Одеської області від 23 червня 2015 року, а також Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2016 року відмовити.

На підставі ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_10 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період з 03 листопада 2018 року (дня прибуття до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для розгляду заяви про перегляд судових рішень за нововиявленою обставиною) до дня набрання даною ухвалою законної сили (дня вибуття із зазначеної установи) у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_10 в той же строк з моменту її отримання.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3