Справа № 159/5273/18
Провадження № 1-кп/159/412/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000798 від 13.04.2018 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля, Волинської області, українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.04.1996 Ковельським міським судом Волинської області за ч.2 ст.140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 46-1 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 13.03.1997 Ковельським міським судом Волинської області за ч.2 ст. 206, ст.45 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 26.08.1997 року Ковельським міським судом Волинської області за ст. 140 ч.2, ст. 140 ч.3, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 42 ч. 3 КК України до даного покарання частково приєднано покарання за вироком Ковельського міського суду Волинської області від 13.03.1997 і остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. 29.09.1999 на підставі рішення Ковельського міського суду Волинської області звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 6 місяців 16 днів;

- 05.12.2000 Ковельським міським судом Волинської області за ст. 222 ч.3 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК України частково приєднано покарання по вироку Ковельського міського суду Волинської області від 26.08.1997 і остаточно призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 21.02.2002 умовно-достроково, невідбутий строк 3 місяці 4 дні;

- 29.12.2003 Ковельським міським судом Волинської області за ст. 309 ч.1, ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 1000 гривень;

- 19.08.2004 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 309, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання по вироку Ковельського міського суду Волинської області від 29.12.2003 і остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, штрафу в сумі 1000 гривень, лікуванням від наркоманії;

- 23.04.2008 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання по вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.08.2004 і остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 27.07.2012 по відбуттю строку покарання;

- 22.07.2013 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, за що судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності.

Так ОСОБА_4 , повторно, 12 квітня 2018 року, близько 16 год. 00 хв., з метою таємного викрадення чужого майна, в місці відсутності огорожі, зайшов на територію домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 , звідки, шляхом вільного доступу, таємно, викрав велосипед вітчизняного виробництва марки «Україна», вартістю 550 гривень, який вивів за територію подвір`я, однак в той час, коли перебував на дорозі по вул. Липинського, поряд з будинком № 20 був помічений потерпілим ОСОБА_6 , який затримав його та забрав викрадений велосипед.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду показав, що в квітні 2018 року він зайшов на подвір`я по АДРЕСА_2 та намагався викрасти велосипед, однак був помічений потерпілим, який його затримав, після чого викликав працівників поліції. Розкаюється у вчиненому.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що він позбавлений права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст. 65 КК України,суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

За обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

При цьому судом враховується, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення навмисних корисливих злочинів, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, посередньо характеризується за місцем проживання, має на утримання неповнолітню дитину, а також думку потерпілого, який претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

За вказаних обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді арешту.

На думку суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого до вступу вироку в закону силу залишити попередній тримання під вартою.
В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі у справі у відповідності до ст. 124 КПК України за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 368 , 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

Початок строку покарання ОСОБА_4 рахувати з 12 вересня 2018 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1001 (одну тисячу одну) гривню.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-велосипед вітчизняного виробництва марки «Україна», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у його володінні.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в цей же строк з дня отримання копії даного вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1