У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2018 Справа №607/25777/18

провадження №1кс/607/13310/2018

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000175 від 25 березня 2013 року, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 172 КК України, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000175 від 25 березня 2013 року, мотивуючи її тим, що вказана постанова є передчасною, необґрунтованою та протиправною, оскільки слідчим ОСОБА_4 не було вчинено всіх необхідних процесуальних дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Слідчим не встановлено та не допитано співробітників ОСОБА_3 , з якими він працював в період з 01 жовтня 2008 року по 28 травня 2010 року включно, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та які б могли підтвердити або спростувати факт того, що він дійсно працював до 28 травня 2010 року. Також слідчим не витребовувалися документи в гаражному кооперативі «Гарант», такі як Журнал прийому-здачі чергувань, а також бухгалтерські документи про кількість працевлаштованих працівників в спірний період. Крім того, не досліджувалося в податкових органах сплата податків із зарплати ОСОБА_3 . Наявність або відсутність всіх цих документів в сукупності можуть підтвердити або спростувати факт виконання ним посадових обов`язків в гаражному кооперативі «Гарант» в період з 01 жовтня 2008 року до 28 травня 2010 року включно.

З приводу того, що в постанові слідчий вказує, що внаслідок перевірки, прокуратурою м. Тернопіль винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП України відносно ОСОБА_7 , що, на її думку, свідчить про те, що він поніс покарання, то ОСОБА_3 вважає, що такі висновки слідчого є безпідставними та необгрунтованими, оскільки перевірка проводилася стосовно ведення документації в ГК «Гарант», а не з метою встановлення факту шахрайства ОСОБА_7 . Його ж звернення про злочин стосується підробки документації, а також грубого порушення трудового законодавства, яке карається в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 172 КК України, а за цією статтею він не поніс покарання за вчинений ним злочин.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з мотивів наведених у ній та просить її задовольнити.

Слідчий СВ Тернопільського РВП Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила з приводу скарги ОСОБА_3 , вважає постанову від 30 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000175 законною та обґрунтованою.

Слідчий суддя, заслухавши доводи заявника, дослідивши матеріали скарги та витребуванні матеріали кримінального провадження №0000175, приходить до наступного висновку.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постановою слідчого СВ Тернопільського РВП Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 серпня 2018 року кримінальне провадження №0000175 від 25 березня 2013 року, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.172 КК України закрите у зв`язку з відсутністю в діянні кримінального правопорушення.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).

В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Всупереч наведеним нормам Закону, оскаржувана постанова слідчого є не вмотивованою, передчасною та такою, що не ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах, враховуючи наступне.

При винесенні оскаржуваної постанови слідчим СВ Тернопільського РВП Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 не враховано та проігноровано вказівки викладені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 березня 2018 року, якою скасовано попередню постанову про закриття зазначеного кримінального провадження, зокрема: не долучено до матеріалів кримінального провадження та відповідно не надано правову оцінку оригіналу наказу № 107 від 01 жовтня 2008 року Гаражного кооперативу «Гарант» про звільнення ОСОБА_3 з роботи, не встановлено, чи був ознайомлений ОСОБА_3 із вказаним наказом, чи підписував останній цей наказ, не встановлено, коли була видана ОСОБА_3 його трудова книжка із записом про звільнення з 01 жовтня 2008 року; не надано правої оцінки витягу книги прийому-здачі чергувань за травень 2010 року та показам свідків, які вказують на виконання ОСОБА_3 роботи охоронця з 2008 року по 2010 рік; не проведено одночасного допиту ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та свідків у кримінальному провадженні, які дають покази щодо подальшого виконання ОСОБА_3 трудових обов`язків.

Окремо слід відзначити, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0000175 органом досудового розслідування в достатній мірі не вжито заходів для встановлення місця знаходження документів про трудову діяльність ОСОБА_3 та його звільнення, враховуючи, що термін зберігання таких документів, згідно чинного законодавства, становить 75 років.

Посилання слідчого в оскаржуваній постанові на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 41 КУпАП є помилковим, оскільки у цій постанові встановлено порушення останнім законодавства про працю, які не пов`язані із предметом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а саме, не стосуються роботи ОСОБА_3 в гаражному кооперативі «Гарант» з 01 жовтня 2008 року по 28 травня 2010 року та обставини звільнення його з роботи, отже така постанова не свідчить про повторне притягнення особи до відповідальності за тим самим проступком.

Також помилковим є твердження слідчого про те, що спеціалістами Територіальної державної інспекції праці в Тернопільській області за наслідками перевірки не встановлено документів, які б підтверджували наявність трудових відносин між ОСОБА_3 та гаражним кооперативом «Гарант», в період з 01 жовтня 2008 року по 28 травня 2010 року. У висновку за результатами такої перевірки зазначено, що вищевказані документи спеціалістам інспекції не надавалися, що не виключає факту наявності таких документів.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова слідчого СВ Тернопільського РВП Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 підлягає скасуванню.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі дії, усунути недоліки, які наведені у мотивувальній частині вказаної ухвали, при необхідності провести одночасний допит осіб, у показах яких містяться розбіжності, за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000175 від 25 березня 2013 року, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 172 КК України задовольнити.

Постанову слідчого СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000175 від 25 березня 2013 року скасувати.

Направити ухвалу в СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області, для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1