Справа № 712/6772/19
Провадження № 1-кс/712/3982/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України

В С Т А Н ОВ И В:
Старший слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області майор юстиції ОСОБА_6 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Клопотання мотивується тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу № 241 о/с від 09.12.2016, працює на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 зі змінами та доповненнями, - до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції України.

Таким чином, ОСОБА_5 , займаючи посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, маючи спеціальне звання старшого лейтенанта поліції, з моменту призначення на посаду є працівником правоохоронного органу, який вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 10.06.2018 близько 02 год. 15 хв. ОСОБА_7 , проходячи перехрестя вул. Миру та вул. Леніна в с. Лящівка Чорнобаївського району Черкаської області, зробив усне зауваження ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та ображав ОСОБА_9 . Зробивши зауваження, ОСОБА_7 підійшов до входу в приміщення кафе-магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після цього ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_7 та, перебуваючи безпосередньо перед входом в приміщення кафе-магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке розташовано по АДРЕСА_1 , близько 02 год. 17 хв., з хуліганських спонукань, виявляючи зверхність до осіб, які перебували поблизу вказаного закладу та зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, нормальних умов життя, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю і було очевидним для ОСОБА_8 , з метою самоствердження за рахунок приниження ОСОБА_7 , намагався нанести удар кулаком правої руки в обличчя останнього, однак потрапив в область шиї, так як ОСОБА_7 зміг ухилитися від удару в обличчя.

Намагаючись захистити себе та припинити конфлікт, ОСОБА_7 руками схопив ОСОБА_8 під коліна та поклав на землю, після чого між ними відбулася словесна розмова.

У цей же день, близько 02 год. 30 хв. під час перебування у громадському місці безпосередньо перед входом у приміщення кафе-магазину „Перехрестя по АДРЕСА_1 у ОСОБА_8 , вже спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , під час словесного діалогу з ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку та заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_5 , наблизившись впритул до ОСОБА_7 , завдав останньому кулаком правої руки один удар в ділянку нижньої щелепи справа, після цього схопив ОСОБА_7 за одяг, а саме кофту і почав тягнути на себе. Вирвавшись від ОСОБА_5 , ОСОБА_7 відійшов до проїжджої частини дороги по вул. Миру, щоб уникнути подальшого конфлікту, але ОСОБА_5 , не припиняючи свої злочинні дії, наздогнав ОСОБА_7 та наніс йому ще три удари правою рукою в ліву сторону обличчя потерпілого.

У той же час, ОСОБА_10 , який перебував поруч із ОСОБА_11 , діючи умисно, разом та за попередньою змовою з останнім та ОСОБА_8 , з хуліганських спонукань наніс удар ногою в ногу ОСОБА_7 , від чого останній втратив рівновагу та впав на коліна й лікті.

Скориставшись ситуацією, продовжуючи діяти умисно та цілеспрямовано, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , з хуліганських спонукань, виявляючи зверхність до осіб, які перебували поблизу кафе-магазину „Перехрестя та зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, нормальних умов життя, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю і було очевидним для ОСОБА_8 , з метою самоствердження за рахунок приниження ОСОБА_7 , ОСОБА_8 сів на спину ОСОБА_7 та, не даючи останньому піднятися, наніс йому не менше чотирьох ударів кулаком лівої руки в ліву сторону обличчя, та в подальшому, підвівшись на ноги, завдав один удар ногою (туфлею) в область голови ОСОБА_7 , а саме ліву частину обличчя, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці кута зліва.

Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 піднявся з землі, але ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні хуліганські дії, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , в стрибку наніс ОСОБА_7 удар правою ногою в груди, від чого останній знову впав.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

17.05.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_5 від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України відмовився.

Вагомими обставинами, на думку органу досудового слідства, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, є зібрані в ході досудового слідства речові докази, а також відомості, що містяться у протоколах проведених у кримінальному провадженні слідчих дій:

- протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 від 11.06.2018, 01.08.2018, 16.08.2018, 18.09.2018, 12.03.2019, 19.03.2019, який дав викривальні покази на ОСОБА_5 ;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_12 від 23.06.2018, 18.09.2018, 19.03.2019, який дав викривальні покази на ОСОБА_5 ;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_13 від 01.08.2018, 18.09.2018, 19.03.2019, який дав викривальні покази на ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 01.08.2018;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19.10.2018;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 14.03.2019;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 11.04.2019;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.04.2019 за участі ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.04.2019 за участі ОСОБА_13 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.04.2019 за участі ОСОБА_12 ;

- висновком експерта № 02-01/456 від 08.04.2019;

- протоколом огляду речей і документів від 07.09.2018;

- протоколом огляду відеозапису від 07.09.2018;

- протоколом огляду предметів (одягу ОСОБА_7 ) від 18.09.2018;

- іншими доказами.

Забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків неможливо без застосування щодо нього найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

- підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, так як він підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за ч. 2 ст. 296 КК України, за який Законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на строк до 4 років;

- може незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки 28 квітня 2019 року намагався незаконно вплинути на свідка ОСОБА_13 ;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як ОСОБА_5 працює інспектором сектору реагування патрульної поліції № 2 Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, тому може використовувати своє службове становище й зв`язки в органах поліції, зокрема, тиснути на потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та інших свідків у кримінальному провадженні;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як 28 квітня 2019 року намагався незаконно вплинути на свідка ОСОБА_13 із застосуванням фізичної сили.

Тому, зважаючи на перелічені вище ризики, забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків неможливо при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів.

Ураховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину середньої тяжкості, з метою запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під варту.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задоволити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що при зверенні з вказаним клопотанням, слідчим не дотримано вимоги п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, оскільки вкзана норма предбачає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути обрано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. У клопотанні вказані обставини не наведені та не надано доказів щодо їх існування. Крім того, відсутні переконливі докази існування будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просили врахувати характеризуючи дані на ОСОБА_5 , наявність у нього стійких соціальних зв`язків.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 183 тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. При цьому, п.3 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути обрано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про обрання найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий посилався на наявність ризиків що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, так як він підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за ч. 2 ст. 296 КК України, за який Законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на строк до 4 років;

- може незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки 28 квітня 2019 року намагався незаконно вплинути на свідка ОСОБА_13 ;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як ОСОБА_5 працює інспектором сектору реагування патрульної поліції № 2 Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, тому може використовувати своє службове становище й зв`язки в органах поліції, зокрема, тиснути на потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та інших свідків у кримінальному провадженні;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як 28 квітня 2019 року намагався незаконно вплинути на свідка ОСОБА_13 із застосуванням фізичної сили.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду №4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що 28.04.2019 між ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_13 виник конфлікт, що на думку суду дає підстави вважати про наявність одного ризику, передбаченго ст. 177 КПК України, а саме: спроба вплинути на свідка у кримінальному провадженні.

У той же час, наявність лише одного ризику не дає підстав для відступу від викладеної у рішеннях ЄСПЛ презумпції нетримання особи під вартою та застосування до підозрюваного найжорсткішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Менш обтяжливими запобіжним заходами є домашній арешт та особисте зобов`язання.

Вирішуючи питання про обрання одного з указаних запобіжних заходів, слідчий суддя враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання, спроб втечі не здійснював, з`являється на виклики до слідчого та приймає участь у слідчих діях, має міцні соціальні зв`язки та позитвні характеристики.

Водночас застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як цілодобовий арешт, який за своєю суворістю прирівнюється до тримання під вартою, чи строковий домашній арешт - не є доцільним, враховуючи його бездоганну процесуальну поведінку, а також наявність лише одного ризику, який може бути мінімізовано шляхом покладення певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Таким чином, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків строком на 60 діб: не відлучатися за межі Черкаської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 309, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:
В клопотанні старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області майора юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - відмовити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

не відлучатися за межі Черкаської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України строком на 60діб, тобто до 19 липня 2019 року.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1