Дата документу 13.11.2018 Справа № 554/7575/17
Справа 554/7575/18
У Х В А Л А
Іменем України

13 листопада 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна ,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернулась до суду з клопотанням, посилаючись на те, що слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000473, за ч.2 ст. 364, ч.5 ст.191, ч.2 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.02.2014 року між ДП «Конярство України» в особі директора філії «Дібрівський кінний завод № 62» державного підприємства «Конярство України» ОСОБА_5 і ТОВ «Агрогруппа Деметра» () ОСОБА_6 укладено договір № 21/02 про спільний обробіток земельної ділянки площею 4 821 га, що знаходиться на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Вказаний договір укладено з порушенням вимог ст. 5 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» від 21.09.2006 № 185 V, відповідно до якої Кабінет Міністрів України є суб`єктом управління, що визначає об`єкти управління державної власності, стосовно яких виконує функції з управління, а також об`єкти управління державної власності, повноваження з управління якими передаються іншим суб`єктам, визначеним цим законом. Здійснюючи управління суб`єктами державної власності, КМУ визначає порядок укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50% договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном (підпункт «л» пункт 18 вказаної частини 5 Закону). Тобто, в Законі України «Про управління об`єктами державної власності» передбачено виключний перелік договорів, які можуть укладати підприємства зазначеної категорії.

Разом з тим, поняття такого договору, як спільний обробіток земельної ділянки у вищевказаному Законі відсутнє, що є суттєвим порушенням з боку службових осіб філії «Дібрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України» та ТОВ «Агрогруппа Деметра».

Крім того, до вищевказаного договору долучений лист від 25.02.2014 № 37-27-3-13/2340 Міністерства аграрної політики та продовольства України за підписом в.о. Міністра ОСОБА_7 про погодження укладання договору про спільний обробіток земельної ділянки. Легітимність походження даного листа ставиться слідством під сумнів, у зв`язку з тим, що лист повністю протирічить вимогам постанови КМУ від 11.04.2014 № 296 «Про затвердження порядку укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 %, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном».

Відповідно до п.п. 2 3 Порядку затвердженого постановою КМУ від 11.04.2014 № 296 філія «Дібрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України», яка виявила намір укласти договір, повинна була б подати центральному органові виконавчої влади, до сфери управління якого вона належить, тобто Міністерству аграрної політики та продовольства України, звернення щодо погодження укладення договору разом з документами визначеними пунктами 1 6 цього Порядку. В подальшому, Міністерство аграрної політики та продовольства України, відповідно до п. 3 Порядку, повинно було б підготувати протягом місяця з дня надходження від філії «Дібрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України» звернення, щодо погодження укладення договору за погодженням з Мінекономрозвитку, Мінфіном, Фондом держаного майна та Мінюстом відповідний проект рішення КМУ.

До проекту рішення КМУ, щодо погодження укладення договору Міністерством аграрної політики та продовольства України, повинні були б додаватися такі документи: 1) звернення філії «Дібрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України» до Міністерства аграрної політики та продовольства України, щодо погодження укладання договору разом з документами, що передбачені підпунктами 2 6 пункту 2 цього Порядку, а також погоджений Міністерством аграрної політики та продовольства України проект договору; 2) висновок Міністерства аграрної політики та продовольства України, щодо відсутності встановлених законодавством заборон та обмежень на використання майна суб`єкта господарювання, якщо таке використання передбачається договором; 3) висновок Міністерства аграрної політики та продовольства України про відповідність галузевим концепціям і програмам розвитку філії «Дібрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України», яка планує укласти договір.

У подальшому, відповідно до п. п. 5 6 Порядку, Міністерство аграрної політики та продовольства України подає у встановленому порядку на розгляд КМУ узгоджений проект рішення, щодо погодження укладання договору разом з документами, зазначеними в абзацах 4 6 п. 3 цього Порядку. У разі прийняття КМУ рішення про погодження укладення договору, Міністерство аграрної політики та продовольства України здійснює заходи, щодо забезпечення його укладання суб`єктом господарювання, відповідно до вимог законодавства.

Проаналізувавши договір від 21.02.2014 № 21/02, укладений між філією «Дібрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України» та ТОВ «Агрогрупа Деметра» () про спільний обробіток земельної ділянки площею 4 821 га, що знаходиться на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області та лист від 25.02.2014 № 37-27-3-13/2340 Міністерства аграрної політики та продовольства України за підписом в.о. міністра ОСОБА_7 про погодження укладання договору про спільний обробіток земельної ділянки, слідством встановлено порушення вимог чинного законодавства з боку керівника філії «Дібрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України» ОСОБА_5 та ТОВ «Агрогрупа Деметра» () ОСОБА_6 , які всупереч інтересам служби, при укладанні вказаного договору вчинили незаконні дії, в тому числі і такі, що суперечать цілям і завданням, заради яких функціонує апарат управління відповідних органів, підприємств, установ та організацій і для виконання яких службові особи цих підприємств наділяються певними повноваженнями і використовуючи їх в своїх корисливих цілях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зловживали ними.

Так, в договорі від 21.02.2014 № 21/02 укладеному між ДП «Конярство України» в особі директора філії «Дібрівський кінний завод № 62» державного підприємства «Конярство України» та ТОВ «Агрогрупа Деметра» відсутні погодження з Міністерством аграрної політики та продовольства України, Мінекономрозвитку, Мінфіном, Фондом державного майна та Мінюстом, тобто укладення цього договору без відповідних погоджень є грубим порушенням Закону України «Про управління об`єктами державної власності» і реальним виразом незаконності дій службових осіб, які його укладали.

Відповідно до п. 6.1.3 зазначеного договору, нормативна грошова оцінка земельних ділянок, доступ до яких надається у якості внеску у спільний обробіток, згідно листа відділу Держкомзему у Миргородському районі Полтавської області від 13.02.2013 № 550 становить 124 072 966,74 грн.

Водночас, за домовленістю сторін, відповідно до п. 6.1.4 цього договору, вартість внеску у спільний обробіток філії «Дібрівський кінний завод № 62» державного підприємства «Конярство України» визначено в розмірі лише 15% від нормативної грошової оцінки, яка складає 18 610 944 гривень. Частки сторін у спільному обробітку земельної ділянки визначено у розмірі 50%.

Отже, службові особи філії «Дібрівський кінний завод № 62» державного підприємства «Конярство України» та ТОВ «Агрогрупа Деметра» при укладенні вищевказаного договору грубо проігнорували вимоги чинного законодавства України, чим вчинили дії, які підривають авторитет та престиж органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також створили обстановку та умови, що ускладнюють отримання державним підприємством прибутку, у встановленому законодавством порядку і являються істотною шкодою.

За вище вказаним фактом відомості внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000473 від 30 вересня 2016 року.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, службові особи ТОВ «Агрогрупа Деметра» протягом 2017 року склали та видали завідомо неправдиві офіційні документи щодо збору, транспортування, зберігання та реалізації врожаїв сої та кукурудзи. Разом із тим, проведеними у ході досудового розслідування заходів встановлено, що транспортування урожаю восени 2017 року з полів площею 4821 га, що знаходиться на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка підлягає обробітку згідно Додатку №1 до Договору від 21.02.2014 №21/02 про спільний обробіток земельної ділянки між філією «Дібрівський кінний завод №62 ДП «Конярство України» та ТОВ «Агрогрупа Деметра» здійснювалось транспортними засобами, зокрема: вантажним автомобілем марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_1 з напівпричіпом днз НОМЕР_2 , автомобілем марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_3 з напівпричіпом днз НОМЕР_4 , автомобілем марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_5 з напівпричіпом днз НОМЕР_6 .

Вантажний автомобіль марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_1 з напівпричіпом днз НОМЕР_2 та автомобіль марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_3 з напівпричіпом днз НОМЕР_4 належать на праві власності ОСОБА_8 ..

01.10.2017 ФОП ОСОБА_8 з ФОП ОСОБА_9 уклали договір оренди транспортного засобу з екіпажем (водієм). Предметом вказаного договору є передання ФОП ОСОБА_8 ФОП ОСОБА_9 в тимчасове платне володіння та користування автомобіль марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_1 з напівпричіпом днз НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 та автомобіль марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_3 з напівпричіпом днз НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_11 , автомобіль марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_7 з напівпричіпом днз НОМЕР_8 під керуванням водія ОСОБА_12

20.09.2017 ТОВ «Агрогрупа Деметра» та ФОП ОСОБА_9 клали договір №20/09 про перевезення вантажів автомобільним транспортом

ОСОБА_9 на праві власності має автомобіль марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_5 з напівпричіпом днз НОМЕР_6 .

Відповідно до товарно-транспортної накладної №003524 від 23.10.2017 автомобіль марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_1 з напівпричіпом днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 від замовника ТОВ «Агрогрупи Деметра» вантажовідправника, вантажоодержувача юридичної особи «Договір про спільну діяльність від 21.02.2014 №21/02 уповноважена особа ТОВ «Агрогрупа Деметра» з полів, що знаходиться на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області до с. Остапівка Миргородського району Полтавської області перевезено зерно сої 52 920 кг насипом.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №003536 від 23.10.2017 автомобіль марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_1 з напівпричіпом днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 від замовника ТОВ «Агрогрупи Деметра» вантажовідправника, вантажоодержувача юридичної особи «Договір про спільну діяльність від 21.02.2014 №21/02 уповноважена особа ТОВ «Агрогрупа Деметра» з полів, що знаходиться на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області до с. Остапівка Миргородського району Полтавської області перевезено зерно сої 53 860 кг насипом.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №003525 від 23.10.2017 автомобіль марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_3 з напівпричіпом днз НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_11 від замовника ТОВ «Агрогрупи Деметра» вантажовідправника, вантажоодержувача юридичної особи «Договір про спільну діяльність від 21.02.2014 №21/02 уповноважена особа ТОВ «Агрогрупа Деметра» з полів, що знаходиться на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області до с. Остапівка Миргородського району Полтавської області перевезено зерно сої 52 220 кг насипом.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №003540 від 23.10.2017 автомобіль марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_3 з напівпричіпом днз НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_11 від замовника ТОВ «Агрогрупи Деметра» вантажовідправника, вантажоодержувача юридичної особи «Договір про спільну діяльність від 21.02.2014 №21/02 уповноважена особа ТОВ «Агрогрупа Деметра» з полів, що знаходиться на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області до с. Остапівка Миргородського району Полтавської області перевезено зерно сої 51 060 кг насипом.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №003808 від 24.10.2017 автомобіль марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_9 з напівпричіпом днз НОМЕР_10 під керуванням ОСОБА_13 від замовника ТОВ «Агрогрупи Деметра» вантажовідправника, вантажоодержувача юридичної особи «Договір про спільну діяльність від 21.02.2014 №21/02 уповноважена особа ТОВ «Агрогрупа Деметра» з полів, що знаходиться на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області до с. Остапівка Миргородського району Полтавської області перевезено зерно сої 57 420 кг насипом.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №003546 від 24.10.2017 автомобіль марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_3 з напівпричіпом днз НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_11 від замовника ТОВ «Агрогрупи Деметра» вантажовідправника, вантажоодержувача юридичної особи «Договір про спільну діяльність від 21.02.2014 №21/02 уповноважена особа ТОВ «Агрогрупа Деметра» з полів, що знаходиться на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області до с. Остапівка Миргородського району Полтавської області перевезено зерно сої 49 380 кг насипом.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №003806 від 24.10.2017 автомобіль марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_3 з напівпричіпом днз НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_11 від замовника ТОВ «Агрогрупи Деметра» вантажовідправника, вантажоодержувача юридичної особи «Договір про спільну діяльність від 21.02.2014 №21/02 уповноважена особа ТОВ «Агрогрупа Деметра» з полів, що знаходиться на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області до с. Остапівка Миргородського району Полтавської області перевезено зерно сої 52 240 кг насипом.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №003804 від 24.10.2017 автомобіль марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_1 з напівпричіпом днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 від замовника ТОВ «Агрогрупи Деметра» вантажовідправника, вантажоодержувача юридичної особи «Договір про спільну діяльність від 21.02.2014 №21/02 уповноважена особа ТОВ «Агрогрупа Деметра» з полів, що знаходиться на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області до с. Остапівка Миргородського району Полтавської області перевезено зерно сої 53 040 кг насипом.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №003545 від 24.10.2017 автомобіль марки DAF 95Х з днз. НОМЕР_1 з напівпричіпом днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 від замовника ТОВ «Агрогрупи Деметра» вантажовідправника, вантажоодержувача юридичної особи «Договір про спільну діяльність від 21.02.2014 №21/02 уповноважена особа ТОВ «Агрогрупа Деметра» з полів, що знаходиться на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області до с. Остапівка Миргородського району Полтавської області перевезено зерно сої 54 040 кг насипом.

Будучи допитаними в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 підтвердили вище вказані факти.

Також встановлено, що аналогічним чином зерно сої та кукурудзи з полів на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області переданих у обробіток ТОВ «Агрогрупа Деметра», юридичною особою «Договір про спільну діяльність від 21.02.2014 №21/02 уповноважена особа ТОВ «Агрогрупа Деметра» протягом осені 2018 року вивезено до с. Остапівка Миргородського району Полтавської області та ТОВ «Богодухівка», без належного оформлення документів з метою його подальшого привласнення.

Так 01.11.2018 проведено обшук у складському приміщенні ТОВ «Богодухівка», що за адресою с. Богодухівка, вул. Шевченка, Чорнобаївського району, Черкаської області, де було виявлено та вилучено: документи відповідно до протоколу обшуку п.п. 1-35; зерно кукурудзи вагою близько 1 500 тон, 200 тон, близько 120 тон, близько 100 тон, загальною вагою 1 920 тон., без будь-якого оформлення факту його придбання, завезення, зберігання та документів щодо його походження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1, п.2, п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна належить арештувати, так як у відповідності до ст. 167 КПК України у слідства є достатні підстави вважати, що вона являється доказом кримінального правопорушення та зберегла на собі сліди вчинених кримінальних правопорушень.

Ураховуючи вищевикладене слідчий вказує, що на даний час є необхідність у накладенні арешту на документи відповідно до протоколу обшуку п.п. 1-35; зерно кукурудзи вагою близько 1 500 тон, 200 тон, близько 120 тон, близько 100 тон, загальною вагою 1 920 тон. виявлене та вилучене 01.11.2018 на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31.10.2018 у складському приміщенні ТОВ «Богодухівка», що за адресою с. Богодухівка, вул. Шевченка, Чорнобаївського району, Черкаської області.

Підставами для арешту є забезпечення збереження речових доказів, а також можливої конфіскації майна, забезпечення цивільного позову.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день час і місце слухання справи.

Адвокат прохав відмовити в задоволення клопотання, вважав його необгрунтованим та безпідставним, подав до суду заперечення які і підтримав.

Суд, заслухавши адвоката, дослідивши матеріали клопотання та заперечення на них, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу(ч. 1ст. 173 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно із ч. 3ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як неодноразово зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях, судам необхідно визначати необхідність втручання в мирне володіння майном, визначення підстав та умов такого втручання й про критерії визначення хиткої межі для дотримання балансу між суспільними і приватними інтересами, щоб не покласти на одну зі сторін непомірного тягаря.

Крім цього, згідно рішення ЄСПЛ від 26.03.2013 року у справі "Рисовський проти України", було зазначено, що "державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (п.71). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (п.74).

Суд вважає, що слідчим не доведено необхідність застосування арешту на зерно кукурудзи вагою близько 1 500 тон, 200 тон, близько 120 тон, близько 100 тон, загальною вагою 1 920 тон. в межах даного кримінального провадження, оскільки витяг із кримінального провадження не містить відомостей про ТОВ «БОГОДУХІВКА». Відомостей про внесення змін чи доповнень до витягу з кримінального провадження, за яким здійснюється досудове розслідування, до суду не надано.

Також, вартість сільськогосподарської культури - кукурудзи, слідчим фактично не встановлена. Вказана обставина позбавляє можливості слідчого суддю при винесенні судового рішення взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності та врахування усіх наслідків арешту майна, як того вимагає ст.173 КПК України.

Тобто, слідчий в своєму клопотанні не визначив розмір та вартість майна, його індивідуальні ознаки (сорт), що не узгоджується з вимогами ст. 171 КПК України, що позбавляє можливості визначити порядок виконання ухвали, проведення конкретних дій, направлених на збереження цілісності і вартості даного майна.

Слідчим не надано суду об`єктивних підстав, які б вказували на необхідність накладення арешту сільськогосподарської культури - кукурудзи. На даний час ні слідчим ні прокурором не надано доказів того, що вказане майно необхідне для здійснення досудового розслідування, доказів про призначення експертизи, також суду не надано, що свідчить про безпідставне утримання зазначеного майна.

Щодо вимоги слідчого про надання дозволу на арешт виявлених та вилучених 01.11.2018 на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31.10.2018 у складському приміщенні ТОВ «Богодухівка», що за адресою с. Богодухівка, вул. Шевченка, Чорнобаївського району, Черкаської області: документів, зазначених в протоколі обшуку, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання а саме документів, які безпосередньо стосуються фігуранта кримінального провадження, якими відповідно до витягу з ЄРДР являюється ТОВ «Агрогруп Деметра».

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на виявлені та вилучені 01.11.2018 на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31.10.2018 у складському приміщенні ТОВ «Богодухівка», що за адресою с. Богодухівка, вул. Шевченка, Чорнобаївського району, Черкаської області: документи, зазначені в протоколі обшуку п.п. 7-10, 15-21.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1