Справа № 644/ 7384 /18
н/п 1-в/644/ 702 /18
У Х В А Л А
іменем України
21 листопада 2018 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова подання начальника ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43) та голови спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відношенні засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Погонівка Барвінківського району Харківської області, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останні рази:

-22.04.2011 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на два роки;
-11.07.2012 року Барвінківським районним судом Харківської області за ст. ст. 185 ч. 3, 71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі, звільнений 22.09.2014 року за ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова умовно достроково на невідбутий строк покарання 11 місяців 16 днів позбавлення волі;
-засудженого 20.10.2015 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 11 місяців 16 днів позбавлення волі, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.10.2015 року по 23.11.2015 року, із співвідношення одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 20.10.2015 року.

Кінець строку відбування покарання 03.09.2019 року,-

в с т а н о в и в:

Начальник ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43) та голова спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова внесли в суд подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 посилаючись на те, що він відбув 3/4 частини призначеного судом покарання. Відповідно до довідки наданої ДУ ХВК №43, станом на 21.11.2018 року відбув 3 роки 2 місяці 4 дні, не відбута частина покарання складає: 9 місяців 12 днів.

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_4 за час свого перебування в колонії, характеризується позитивно, до праці ставиться добре. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 4 рази за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень немає. Вину у скоєнні злочину визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Таким чином, сумлінною поведінкою і ставленням до праці засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення.

З подання вбачається, що ОСОБА_4 відбуває покарання призначене вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 20.10.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України у виді 3 років 11 місяців 16 днів позбавлення волі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.02.2016 року засудженому зараховано у строк відбування покарання призначеного за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 20.10.2015 року, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VII від 26.11.2015 року, яка діяла до набрання чинності Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року) строк попереднього ув`язнення з 20.10.2015 року по 23.11.2015 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 20.10.2015 року набрав законної сили 23.11.2015 року. Строк відбування покарання засудженому рахується з 20.10.2015 року.

В поданні зазначено, що існують підстави для звільнення засудженого ОСОБА_4 , передбачені ст. 81 КК України так як він відбув більше 3/4 строку призначеного за вироком покарання, а також сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Від представника ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» та засудженого до суду надійшли заяви про розгляд подання без їхньої участі.

Прокурор в судовому засіданні подання не підтримав та вважав його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, перевіривши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора, приходить до висновку про відмову у задоволенні подання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 20.10.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України та призначено покарання у виді 3 років 11 місяців 16 днів позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 23.11.2015 року. Строк відбування покарання рахується з 20.10.2015 року, з часу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за даним кримінальним провадженням.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.02.2016 року засудженому зараховано у строк відбування покарання призначеного за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 20.10.2015 року, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VII від 26.11.2015 року, яка діяла до набрання чинності Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року) строк попереднього ув`язнення з 20.10.2015 року по 23.11.2015 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

На час розгляду подання засуджений відбув 3/4 частини призначеного судом покарання, а саме: 3 роки 2 місяці 4 дні, не відбута частина покарання складає: 9 місяців 12 днів.

Згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Згідно наданої ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, передбачених ч. 2 ст. 140, ч. ч. 2, 3 ст. 185КК України. Засуджений звільнявся від відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком та вчинив нове кримінальне правопорушення. Також під час відбування покарання звільнявся умовно-достроково, останній раз ухвалою суду від 22.09.2014 року на строк 11 місяців 16 днів, та вчинив новий злочин, а отже на шлях виправлення після звільнення не став. До робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, підтримує рівні стосунки з іншими засудженими.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної Постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому суд зазначає, що відсутність стягнень у засудженого на час звернення до суду з поданням не є тією обставиною, якої достатньо для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення, цей факт лише підтверджує обставину звичайного додержання засудженим режиму відбування покарання.

Доводи подання про можливість застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є непереконливими, з урахуванням перевірених матеріалів особової справи засудженого, суд не вбачає підстав для задоволення подання ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43).

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
В задоволенні подання начальника ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43) та голови спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відношенні засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1