ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5641/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4817/15/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.364-1 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах

Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представників потерпілого ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

представнику апелянта ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ Автотехсервіс на ухвалу Тернопільського районного суду Тернопільської області від 31 травня 2018 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.364-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. Цивільний позов залишено без розгляду.

Згідно ухвали, директор TOB АСКО ОСОБА_12 та директор АТЗТ Автотехсервіс ОСОБА_13 у вересні 1998 року дійшли згоди та вирішили об`єднати майно та зусилля, щоб спільно діяти в сфері розробки, будівництва, запуску та експлуатації автозаправної станції за адресою: м.Тернопіль, вул. Микулинецька, 40. У зв`язку з цим, 01.09.1998 року між ними було укладено договір про спільну діяльність, за умовами якого TOB АСКО зобов`язувалось: передати для цілей спільної діяльності право користування земельною ділянкою в м.Тернопіль по вул.Микулинецька, 40; передати попередню проектну документацію на АЗС. В свою чергу АТЗТ Автотехсервіс зобов`язувалось: оформити документи для прийняття в експлуатацію АЗС; надати для цілей спільної діяльності обладнання АЗС; провести будівництво АЗС; організувати роботу АЗС, забезпечувати постачанням ПММ; організувати найм персоналу для забезпечення діяльності АЗС. Один із екземплярів вказаного договору зберігається у TOB АСКО. Надалі, інші договори про спільну діяльність щодо будівництва АЗС по вул.Микулинецька, 40, в тому числі, договір від 01.09.1998 року з іншим змістом посадовими особами TOB АСКО не укладався, не підписувався та печаткою товариства не скріплявся.

Пізніше, на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №12 від 13.01.2000року на закріпленій за TOB АСКО земельній ділянці проведено реконструкцію уже існуючої та належної TOB АСКО стаціонарної АЗС, збудованої та зданої в експлуатацію TOB АСКО, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №841 від 18.10.1995 Про дозвіл на будівництво організаціям та підприємствам, дозволом на виконання робіт, виданого інспекцією Держархбудконтролю м.Тернопіль від 12.11.1997року, актом державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта автозаправної станції від 22.07.1998, рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 17.08.1998 №947 Про затвердження акту технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта АЗС) за адресою м.Тернопіль по вул.Микулинецька,40. Однак, укладений договір про спільну діяльність від 01.09.1998 року не був зареєстрований в податкових органах у відповідності до пунктів 1.5 та 1.6 Наказу Державної податкової адміністрації України від 16.01.1998 за №24 Про внесення змін до порядку ведення податкового обліку та складання податкової звітності результатів спільної діяльності на території України без створення юридичної особи і обліковий номер йому не присвоєно. Жодна підприємницько-господарська діяльність щодо виконання умов цього договору TOB АСКО та АТЗТ Автотехсервіс також не реєструвалась у податковому органі. Крім того, вказаний договір відповідно до статуту TOB АСКО на загальних зборах учасників товариства затверджений також не був. І в подальшому, у визначеному самим договором порядку, не виконувався сторонами, що підтверджується тим, що TOB АСКО для цілей спільної діяльності не передавало земельну ділянку у встановленому земельним законодавством порядку, а посадові особи АТЗТ Автотехсервіс не виконали передбачених законодавством вимог щодо його належної реєстрації, покладених на них пунктами 3.1, 3.2 та 3.3 Договору.

Встановлено, що в процесі здійснення реконструкції, а надалі після її завершення, невстановлені у ході досудового розслідування посадові особи АТЗТ Автотехсервіс вживали заходів з метою оформлення права власності на реконструйоване приміщення АЗС по вул.Микулинецька, 40, за АТЗТ Автотехсервіс. У зв`язку із чим використовували копії договору про спільну діяльність від 01.09.1998 року, але вже із зміненим змістом істотних умов договору, а саме: договір про спільну діяльність від 01.09.1998 року із зміненим п.2 та договір про спільну діяльність від 01.09.1998 із зміненим п.4.

Зокрема, договір про спільну діяльність від 01.09.1998 року із зміненим п.2, де замість обов`язку TOB АСКО передати для цілей спільної діяльності право користування земельною ділянкою в м.Тернопіль по вул.Микулинецька, 40 зазначено обов`язок після прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкту, право власності та розпорядження об`єктом (майно АЗС) переходить до АТЗТ Автотехсервіс.

Договір про спільну діяльність від 01.09.1998 року із зміненим п.4, де на відміну від інших зазначених договорів, наявний підпункт 4.5, яким передбачено, що побудоване спільне майно (автозаправочна станція) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання сторонами акту вводу майна в експлуатацію переходить на баланс АТЗТ Автотехсервіс.

Окрім того, TOB АСКО неодноразово в судових інстанціях оспорювало дії АТЗТ Автотехсервіс, а далі його правонаступника ПрАТ Автотехсервіс, в ході чого названі сторони самостійно під час вирішення спору, під час судового розгляду у справі від 11.04.2013 року №6/7/921/39/13 визнали, що договір із зміненим п.2, у якому замість обов`язку TOB АСКО передати для цілей спільної діяльності право користування земельною ділянкою в м.Тернопіль по вул.Микулинецька, 40 зазначено обов`язок після прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкту, право власності та розпорядження об`єктом (майно АЗС) переходить до АТЗТ Автотехсервіс фактично не укладався.

Договір про спільну діяльність від 01.09.1998 року із зміненим п.4, який доповнено підпунктом 4.5, посадовими особами TOB АСКО не підписувався та печаткою товариства не скріплявся. Оскільки, відтиск печатки ПрАТ Автотехсервіс, який послужив оригіналом для його виготовлення, нанесений не 01.09.1998 року, а його нанесено не раніше, ніж 15.02.2000 року. В свою чергу підпис від імені ОСОБА_12 в оригіналі договору про спільну діяльність від 01.09.1998 року без зміненого змісту не послугував оригіналом при виготовленні копії підпису від імені ОСОБА_12 у договорі про спільну діяльність від 01.09.1998 року із зміненим п.2 та договорі про спільну діяльність від 01.09.1998 року із зміненим п.4. Наведене свідчить про те, що договір із зміненим пунктом 4, який доповнено підпунктом 4.5 є підробленим.

У зв`язку із цим, єдиним укладеним договором про спільну діяльність залишився договір, де відсутній підпункт 4.5 та зазначено, що для цілей спільної діяльності, яка полягала в об`єднанні майна та зусилля, щоб спільно діяти в сфері розробки, будівництва, запуску та експлуатації автозаправної станції за адресою: м.Тернопіль вул.Микулинецька, 40 TOB АСКО зобов`язувалось: передати для цілей спільної діяльності право користування земельною ділянкою в м.Тернопіль по вул.Микулинецька, 40; передати попередню проектну документацію на АЗС. А кінцевою метою вказаного договору було спільне використання збудованої АЗС відповідно до часток у спільній діяльності. Передача у власність збудованого об`єкту будь-якій із сторін договором не передбачалась.

Окрім цього, пунктом 8.6 Статуту TOB АСКО, затвердженого установчими зборами учасників товариства 25.07.1994 року, який не змінювався до 17.02.2005, визначено, що виключною компетенцією зборів товариства є затвердження угод на суму більш як 100 тис. крб., що становить одну гривню згідно п.3 Указу Президента України від 25.08.1996 №762/956 Про грошову реформу в Україні.

Встановлено, що згаданим договором про спільну діяльність передбачалось об`єднання зусиль та майна сторін для будівництва АЗС по вул.Микулинецька, 40 з метою подальшої її спільної експлуатації. Крім того, п.4.3 договору визначено частки сторін у спільній діяльності, відповідно до яких вони повинні отримувати прибуток від результатів такої спільної діяльності. Кінцевою метою договору було будівництво та експлуатація АЗС, вартість якої після прийняття в експлуатацію становила 108 703, 44 грн., а тому такий договір підлягав затвердженню на загальних зборах членів TOB АСКО як угода, яка передбачала участь товариства у здійсненні спільної діяльності для будівництва об`єкту нерухомості вартістю більше однієї гривні. Встановлено, що вказаний договір про спільну діяльність на загальних зборах членів ТОВ АСКО затверджений не був. Пунктом 4.3 вказаного договору передбачено, що сторони зобов`язуються зробити свої внески у повному обсязі в місячний термін з моменту підписання даного договору.

Однак, впродовж місяця з часу підписання вказаного договору між TOB АСКО та АТЗТ Автотехсервіс не було досягнуто домовленостей щодо передачі земельної ділянки для цілей спільної діяльності, відповідно до вимог чинного на той час земельного законодавства, оскільки відповідних договорів оренди землі укладено не було, та іншим чином земельна ділянка, яка перебувала у постійному користуванні TOB АСКО у власність чи користування АТЗТ Автотехсервіс не переходила. Вказане є підтвердженням не виконання умов договору із сторони TOB АСКО.

01.08.2000 року ОСОБА_8 , призначений на посаду директора TOB АСКО, силу цього є службовою особою та наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, які покладені на нього у встановленому законом порядку правомочним органом.

19.12.2002 року директор TOB АСКО ОСОБА_8 , діючи в інтересах очолюваного ним товариства, звернувся із підписаним ним та скріпленим печаткою товариства листом на ім`я Тернопільського міського голови, яким просив видати рішення про оформлення права власності на спорудження АЗС загальною площею 39,8 кв. м. за адресою: м.Тернопіль вул.Микулинецька, 40.

У зв`язку із чим виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 29.01.2003 року прийнято рішення №88 Про оформлення права власності на приміщення будівля та споруди, яким оформлено право власності за TOB АСКО на будівлю автозаправної станції загальною площею 39,8 кв.м. за адресою вул.Микулинецька, 40, та видано свідоцтво.

В січні 2003 року у ОСОБА_8 винник злочинний умисел, направлений на зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою неправомірної вигоди для АТЗТ Автотехсервіс використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди інтересам TOB АСКО, а саме: невжиття заходів щодо належного оформлення права власності на реконструйовану будівлю АЗС по вул.Микулинецька, 40, в м.Тернопіль та сприяння вибуттю із власності TOB АСКО вказаної АЗС на користь АТЗТ Автотехсервіс без затвердження загальними зборами TOB АСКО.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на невжиття заходів щодо належного оформлення права власності на реконструйовану будівлю АЗС по вул.Микулинецька, 40, в м.Тернопіль та сприяння відчуженню із власності TOB АСКО вказаної АЗС на користь АТЗТ Автотехсервіс без затвердження загальними зборами TOB АСКО ОСОБА_8 , який перебував на посаді директора TOB АСКО, в силу чого являвся службовою особою, оскільки виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, перебуваючи в м.Тернополі та будучи ознайомленим із рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №88 від 29.01.2003 Про оформлення права власності на приміщення, будівля та споруди, яким передбачено оформлення права власності за TOB АСКО на будівлю автозаправної станції загальною площею 39,8 кв.м. за адресою вул.Микулинецька, 40, та видачу свідоцтва не вчинив жодних дій, спрямованих на реалізацію вказаного рішення виконавчого комітету, не звернувся в TOB Міське бюро технічної інвентаризації для оформлення відповідних документів та видачі свідоцтва на право власності на приміщення вказаної заправки та його реєстрацію в єдиному реєстрі.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_8 на початку грудня 2002 року достовірно знаючи, що договір про спільну діяльність від 01.09.1998 року не затверджений загальними зборами TOB АСКО, не зареєстрований у передбаченому чинним на той час законодавством порядку, в силу чого, не був діючим, підписав та скріпив печаткою товариства чисті листи формату A4, які в подальшому передав не встановленим у ході досудового розслідування посадовим особам АТЗТ Автотехсервіс, які використали їх для оформлення не передбаченого договором про спільну діяльність від 01.09.1998 року додатку №1 до вказаного договору, за умовами якого АТЗТ Автотехсервіс сплачує TOB АСКО частку, яка складає 10% і майно залишається за АТЗТ Автотехсервіс, частка майна якого складає 100%.

Надалі, вже на виконання вказаного договору і додаткової угоди ОСОБА_8 , продовжуючи діяти в інтересах АТЗТ Автотехсервіс, без затвердження загальними зборами товариства скріпив печаткою TOB АСКО, підписав та видав офіційний документ - лист на ім`я міського голови м.Тернопіль про те, що TOB АСКО не заперечує проти видачі рішення про оформлення права власності на спорудження автозаправної станції загальною площею 39,8 кв. м. за адресою вул.Микулинецька, 40, АТЗТ Автотехсервіс.

Вказаними діями, які суперечили статуту TOB АСКО, директор товариства ОСОБА_8 свідомо, приховуючи від вищого керівного органу товариства, діяв в інтересах АТЗТ Автотехсервіс та всупереч інтересам TOB АСКО, що послугувало підставою для посадових осіб АТЗТ Автотехсервіс оформити на підставі недіючого договору про спільну діяльність та додатку №1 до нього, а також не заперечення зі сторони директора TOB АСКО ОСОБА_8 - право власності на будівлю автозаправочної станції в м.Тернопіль по вул.Микулинецька, 40, при цьому використовуючи підроблений витяг із неіснуючого рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №88 від 29.01.2003р. Про оформлення права власності на приміщення, будівлі та споруди, яким вирішено оформити право власності вже за АТЗТ Автотехсервіс на будівлю автозаправної станції загальною площею 39,8 кв.м. за адресою: м.Тернопіль вул.Микулинецька, 40, та видати свідоцтво.

Своїми діями ОСОБА_8 сприяв відчуженню від TOB АСКО АЗС, чим завдав істотної шкоди інтересам товариства.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд виходив з того, що від скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364-1 КК України і по даний час минуло понад два роки, а також що обвинувачений ОСОБА_8 не ухилявся від слідства або суду та не вчинив будь-якого нового злочину, а тому суд зобов`язаний звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і кримінальне провадження слід закрити. Цивільний позов залишено без розгляду, зважаючи на не підтримання його представником потерпілого в судовому засіданні.

В апеляційній скарзі представник ТОВ Автотехсервіс просить поновити строк апеляційного оскарження, а ухвалу скасувати та закрити провадження, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що судом встановлено обставини, які є преюдиційними для органів судочинства щодо взаємовідносин ТОВ Аско і ПрАТ Автотехсервіс стосовно договору про спільну діяльність від 01.09.98 р. та додатку до нього, який нібито обвинувачений не підписував. Отже, оскаржувана ухвала зачіпає права та охоронювані законодавством інтереси ТОВ -Автотехсервіс-, що є правонаступником ПрАТ Автотехсервіс, у зв`язку з чим ТОВ -Автотехсервіс- на підставі п.10 ч.1 ст.393 КПК України та листа ВССУ №10-1717/0/4-12 від 21.11.12 має правові підстави для оскарження в апеляційному порядку вказаної ухвали. Вважає, що дане кримінальне провадження є замовним, узгодженим між ТОВ Аско, органами досудового слідства та обвинуваченим і має єдиною метою створити правові підстави для оскарження за нововиявленими обставинами судових рішень у справі №7/86-1298, що підтверджується заявою ТОВ Аско про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.04.12 по цій справі. Зазначає, що досудовим слідством, прокурором, обвинуваченим і потерпілим не повідомлено суд та не надано: судове рішення від 21.08.14р у справі №607/7048/14ц, яким визнано недійсним п.2 рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №88 від 29.01.03; рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №976 від 13.06.12 Про внесення змін в п.2 рішення №88; судове рішення від 11.04.13р. по справі №6/7/921/39/13; судове рішення від 12.05.12 по справі №9/43/5022-681/2012; судове рішення від 13.05.17 р. по справі 921/191/17-г/17. Однак саме ці документи, а також наявні у відповідних матеріалах судових справ документи, на яких грунтуються обумовлені судові рішення, мають істотне значення для правильного вирішення даного кримінального провадження, оскільки спростовують доводи суду про підроблення договору про спільну діяльність від 01.09.98 та додатку №1 до нього, спростовують факт заподіяння матеріальної шкоди ТОВ АСКО діями та бездіяльністю ОСОБА_8 , адже ОСОБА_8 не укладав договір про спільну діяльність від 01.09.98, а лише додаток №1 до нього, а ТОВ Аско не вкладало будь-яких коштів у будівництво автозаправної станції по вул.Микулинецька, 40 у м.Тернопіль, у зв`язку з чим не могло зазнати матеріальної шкоди внаслідок реєстрації права власності на відповідне майно за АТЗТ Автотехсервіс. Стосовно пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що про оскаржувану ухвалу дізнались 09.07.18р. коли отримали копію рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.04.12р., а тому просять поновити пропущений строк.

В запереченні на апеляційну скаргу директор ТОВ АСКО ОСОБА_10 зазначає, що свою позицію стосовно відсутності у апелянта правових підстав для звернення з апеляційною скаргою, оскільки воно не являється стороною кримінального провадження. Вважає, що посилання апелянта на можливі порушення його прав та інтересів в майбутньому, є безпідставними і не підтверджуються жодними доказами. Оскаржувану ухвалу вважає законною та обгрунтованою, а подану апеляційну скаргу, безпідставною, в зв`язку з чим слід відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду,

доводи представника апелянта, який підтримав апеляційну скаргу ТОВ Автотехрвіс з доповненнями і просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення,

пояснення обвинуваченого про те, що він підтримує свої показанні в суді першої інстанції і повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в ухвалі обставин, а тому просив залишити її без змін,

доводи представників потерпілого, які заперечили проти доводів апеляційної скарги і вважають, що ТОВ Автотехсервіс не вправі оскаржувати ухвалу відносно ОСОБА_8 , крім того вказали, що апеляційна скарга не містить вказівки на визначені законом підстави скасування судового рішення у кримінальному провадженні, а тому просили відмовити в її задоволенні,

міркування прокурорів, які вважають постановлену судом першої інстанції ухвалу законною та обґрунтованою і просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги,

перевіривши матеріали кримінального провадження та наведені в апеляційній скарзі і доповненнях до неї доводи, колегія суддів прийшла до переконання, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою матеріалів провадження в ході апеляційного розгляду встановлено, що оскаржена ухвала повністю відповідає вказаним вимогам закону, а висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено і кваліфікація його дій за ч.1 ст.364-1 КК України є вірними.

Свій висновок щодо доведеності вини обвинуваченого суд першої інстанції правильно обґрунтував його показаннями, про повне визнання вини за обставин, що вказані в обвинувальному акті, а саме, що він як директор ТОВ АСКО знав про необхідність скликання загальних зборів учасників для вирішення питання відчуження майна товариства, однак не скликав їх і без відома зборів підписав та видав чисті листки паперу з відтисками печаток товариства, а також підписав лист про оформлення права власності на належну ТОВ АСКО автозаправну станцію за АТЗТ Автотехсервіс.

Також, суд першої інстанції вірно врахував, що показання обвинуваченого підтверджуються показаннями представника потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні вказав, зокрема, що в 2010 році, було виявлено, що право власності на будівлю автозаправної станції оформлено не за ТОВ АСКО, а за АТЗТ Автотехсервіс. Аналізом документації, що знаходилась в архіві разом з рішенням про оформлення права власності, було встановлено, що договір про спільну діяльність від 01.09.1998 року не мав ніяких додатків, а пізніше вони з`явились.

Повідомлені обвинуваченим і потерпілим обставини суд вірно оцінив, як такі що доводять вину обвинуваченого, оскільки вони об`єктивно узгоджуються з даними письмових доказів, зокрема даними: статуту ТзОВ АСКО, відповідно до п.8.1 якого виключно компетенцією зборів учасників товариства є затвердження угод на суму більш, як 100 тис.крб.; договорів про спільну діяльність між ТзОВ Аско та АТЗТ Автотехсервіс від 01.09.1998 року та додатку № 1 до нього, які не затверджені зборами учасників ТзОВ Аско, відповідно до яких АТЗТ Автотехсервіс сплачує ТзОВ Аско частку, яка складає 10% і майно залишається за АТЗТ Автотехсервіс, частка майна якої складає 100%; копій договорів про спільну діяльність від 01.09.1998 року, у двох з яких відсутній пункт 4.5., а в підпунктах 2.1.2. зазначено три різні редакції: передати попередню проектну документацію, передати попередню проектну документацію на АЗС і після прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкту, право власності та розпорядження об`єктом (майном АЗС) переходить до сторони 2, якою є АТЗТ Автотехсервіс; висновку судово-технічної експертизи документів, відповідно до якого відтиск печатки ПрАТ Автотехсервіс, котрий послужив оригіналом для виготовлення копії договору про спільну діяльність від 01.09.1998року, в якому наявний пункт 4.5, а в підпункті 2.1.2 зазначено:передати попередню проектну документацію на АЗС,нанесений не 1 вересня 1998року, тобто не в день укладення договору. Його нанесено не раніше, ніж 15 лютого 2000 року; листа директора ТОВ Аско ОСОБА_8 міському голові м.Тернополя, згідно якого ТОВ Аско не заперечує проти видачі рішення про оформлення права власності на спорудження автозаправочної станції загальною площею 39.8 кв.м за адресою: вул. Микулинецька,40, АТЗТ Автотехсервіс; свідоцтва про право власності на будівлю автозаправочної станції площею 39,80 кв.м. по вул. Микулинецькій,40, в м.Тернополі за АТЗТ Автотехсервіс.

Суд належним чином дослідив ці та інші докази по справі, детально виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку. Зазначені докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей і не викликають сумнівів у їх достовірності, а тому суд правильно обґрунтував ними свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 за ч.1 ст.364-1 КК України, за ознаками зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам юридичних осіб.

При цьому, кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд першої інстанції вірно, з наведенням належних і достатніх мотивів, застосував положення ст.ст.4,5 КК України та відповідної судової практики щодо зворотної дії в часі кримінального закону, який будь-яким чином поліпшує становище особи.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_8 складу злочину через недоведеність заподіяння істотної шкоди, зокрема з тих підстав, що автозаправну станцію було збудовано повністю за кошти апелянта, а до того часу ТОВ АСКО володіло лише контейнерною заправкою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Так, з висновку експерта за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи №47/15-22 від 03.02.2015 року, з якого вбачається, що автозаправна станція по вул.Микулинецька, 40, у м.Тернополі за технологічним рішенням відносилась до типу «Г» і станом на 01.01.2000 року відповідала стаціонарній АЗС, тобто - нерухомому майну.

Зі змісту копії рішення Тернопільської міської ради від 13 січня 2000 року Про надання дозволу на реконструкцію автозаправної станції (пункт 1) також вбачається, що на той момент ця АЗС уже існувала.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції балансова вартість АЗС на вул.Микулинецькій,40, становила 50324,33 грн., що підтверджує заподіяння істотної шкоди в розумінні диспозиції ч.1 ст.364-1 КК України.

За наведених обставин підстав вважати, що дії ОСОБА_8 суд першої інстанції кваліфікував невірно, колегія суддів не знаходить.

Викладені в доповненнях до апеляційної скарги доводи про відсутність у Статуті ТОВ Аско визначеного розміру угод, які підлягали затвердженню зборами учасників, спростовуються даними цього статуту, згідно якого виключною компетенцією зборів товариства є затвердження угод на суму більш як 100 тис. крб., що як вірно вказано судом першої інстанції становить одну гривню згідно п.3 Указу Президента України від 25.08.1996 №762/956 «Про грошову реформу в Україні». Даних про зміну цих положень статуту матеріали провадження не містять і в апеляційній скарзі їх не наведено.

Доводи апеляційної скарги про те, що при розгляді пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення суд першої інстанції зобов`язаний був виходити з обставин, що встановлені рішеннями господарського суду у спорах між ТОВ Аско і АТЗТ Автотехсервіс та його правонаступниками, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки аналіз змісту ч.2 ст.84, ч.2 ст.94, ч.1,2 ст.99 КПК України у їх взаємозв`язку вказує на те, що при постановленні рішення в кримінальному провадженні суд не може посилатися на обставини, які не досліджував безпосередньо, і тому висновки господарського суду щодо правовідносин юридичних осіб не можуть мати наперед встановленої сили у кримінальному провадженні відносно конкретної особи.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які тягнуть за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення під час перегляду оскарженої ухвали апеляційним судом не виявлено.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404-419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ТОВ Автотехсервіс строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу представника ТОВ Автотехсервіс залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2018 року відносно ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала Апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи