Справа № 487/5621/18
Провадження № 1-кп/487/258/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2019 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002925, відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт.Високопілля Високопільського району Херсонської області, українця, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , 2005 року народження та ОСОБА_5 , 2006 року народження, працюючого начальником складу ТОВ «ВИС Л.Т.Д.», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:

12.01.2006 року Апостольським районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на один рік;

26.04.2007 року Апостольським районним судом Дніпропетровської області за ст..ст.185 ч.2, 185 ч.3,70,71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі;

02.04.2008 року Жовтоводським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 391,71 КК України до чотирьох років позбавлення волі;

10.06.2013 року Апостольським районним судом Дніпропетровської області за ст..ст.152 ч.1, 153 ч.1, 186 ч.1, 70 ч.1 КК України до шести років позбавлення волі, звільнився 07.04.2017 року по відбуттю строку покарання

обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Кривий ріг Дніпропетровської області, грузина, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше судимого

02.02.2015 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ст..185 ч.2 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі;

01.07.2015 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, 70 ч.4, 71, 72 КК України до одного року семи місяців позбавлення волі;

05.02.2016 року Дергачівським районним судрм Харківської області за ст..ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі, звільнився 05.02.2016 року по відбуттю строку покарання

обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України

сторони кримінального провадження

прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7

обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.
31.07.2018 року, близько 03-00 години, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за скоєння аналогічних корисливих злочинів проти власності, перебуваючи біля будинку 34 по вул.8-го Березня у м.Миколаєві, побачили транспортний засіб «Чері Тізо» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому у них раптово виник спільний злочинний намір направлений на таємне повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний корисливий намір, діючи за попередньою змовою, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, ОСОБА_6 підійшов до вказаного транспортного засобу та за допомогою ножиць, відчинив водійські дверцята, та таємно повторно викрав майно, що належить ОСОБА_8 , а саме дитячі ролики «tian-e» вартістю 300 грн., дитячий велосипед «corso» вартістю 700 грн., зовнішній жорсткий диск «wd elements», вартістю 1000 грн., на загальну суму 2000 грн.

У цей час, ОСОБА_3 перебував неподалік, з метою недопущення припинення їх дій сторонніми особами. ОСОБА_6 передав вказане майно ОСОБА_3 .

Після чого, утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.

Крім того, 31.07.2018 року, близько 04-15 години, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за скоєння аналогічних корисливих злочинів проти власності, перебуваючи біля будинку 27 по вул. Шосейна у м.Миколаєві, побачили транспортний засіб «Фольцваген ЛТ-35» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , при цьому у них раптово виник спільний злочинний намір направлений на таємне повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний корисливий намір, діючи за попередньою змовою, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, ОСОБА_6 підійшов до вказаного транспортного засобу та за допомогою ножиць, відчинив дверцята, та таємно повторно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , а саме зарядний пристрій білого кольору «grand TM C» вартістю 300 грн..

У цей час, ОСОБА_3 перебував неподалік, з метою недопущення припинення їх дій сторонніми особами. ОСОБА_6 передав вказане майно ОСОБА_3 .

Після чого, утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 намагалися покинути місце скоєння злочину, однак у цей час їх дії були помічені власником транспортного засобу ОСОБА_9 , який зробив їм зауваження.

Розуміючи що їх дії стали явними для потерпілого, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , продовжуючи реалізувати свій злочинний намір, діючи відкрито, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 300 грн..

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та визнає його винуватим у таємному викрадені чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно за попередньою змовою групою осіб та у відкритому викрадені чужого майна (грабежі) вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та визнає його винуватим у таємному викрадені чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно за попередньою змовою групою осіб та у відкритому викрадені чужого майна (грабежі) вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_6 встановлені обставини кримінального провадження не оспорювали, вважали за недоцільне дослідження доказів на їх підтвердження та беззастережно визнали свою винуватість, у скоєні вказаних кримінальних правопорушень (злочину).

З урахуванням повного визнання обвинуваченими своєї вини у скоєнні інкримінованих їм кримінальних правопорушень (злочинів), судом в порядку ст..349 ч.3 КПК України, за недоцільністю не проводилось дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. При цьому суд обмежився допитом обвинувачених, дослідженням характеризуючих ОСОБА_3 та ОСОБА_6 матеріалів та матеріалів щодо речового доказу.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 31.07.2018 року, близько 03-00 години, він разом з ОСОБА_6 , знаходилися біля будинку 34 по вул.8-го Березня у м.Миколаєві, де побачили транспортний засіб «Чері Тізо» з якого вирішили вчинити крадіжку.

ОСОБА_6 за допомогою ножиць, відчинив водійські дверцята, та з автомобілю викрав дитячі ролики, дитячий велосипед «corso» та флешку, та вказані речі передав йому.

Після чого вони перейшли до двору будинку АДРЕСА_4 , де побачили транспортний засіб «Фольцваген ЛТ-35», з якого також вирішили вчинити крадіжку. ОСОБА_6 за допомогою ножиць, відчинив дверцята, та викрав зарядний пристрій білого кольору. У цей час їх дії помітив незнайомий чоловік та став кричати. Вони разом з ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі вибігли з двору. В подальшому були затримані працівниками поліції. Викрадене майно повернули. У скоєному щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 31.07.2018 року, близько 03-00 години, він разом з ОСОБА_3 , знаходилися біля будинку 34 по вул.8-го Березня у м.Миколаєві, де побачили транспортний засіб «Чері Тізо» з якого вирішили вчинити крадіжку.

Він за допомогою ножиць, відчинив водійські дверцята, та з автомобілю викрав дитячі ролики, дитячий велосипед «corso» та флешку та передав їх ОСОБА_3 ..

Після чого вони перейшли до двору будинку АДРЕСА_4 , де побачили транспортний засіб «Фольцваген ЛТ-35», з якого також вирішили вчинити крадіжку. Він за допомогою ножиць, відчинив дверцята, та викрав зарядний пристрій білого кольору. У цей час їх дії помітив незнайомий чоловік та став кричати. Вони разом з ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі вибігли з двору. В подальшому були затримані працівниками поліції. Викрадене майно повернули.

У скоєному щиро розкаявся.

Викладенні показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_6 суд визнає належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження встановлених обставин кримінального провадження, оскільки вони отримані судом при їх безпосередньому допиті та є чіткими та послідовними щодо часу, місця та способу вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень (злочинів), що свідчить про повне розуміння ОСОБА_3 та ОСОБА_6 пред`явленого та визнаного судом доведеним обвинувачення.

Потерпілі до судового засідання не з`явилися. Надали суду заяви, в яких зазначили, що судовий розгляд провадження просять провести за їх відсутності.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за положеннями п.1 ч.1 ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині

Обставина, яка обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 з урахуванням положень п.13 ч.1 ст.67 КК України - є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 за положеннями п.1 ч.1 ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

При призначені обвинуваченим покарання, суд враховує позицію ЄСПЛ, викладеній у справі «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так ОСОБА_3 , з урахуванням приписів ст..12 КК України, вчинено злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин.

Обвинувачений раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у Миколаївській обласній психіатричній лікарні та Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває.

Відповідно до положен ь ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, з застосуванням положень ст..70 ч.1 КК України.

Відповідно до положень ст..75 ч.1 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, особи обвинуваченого та обставини, що пом`якшує покарання.

Так ОСОБА_6 , з урахуванням приписів ст..12 КК України, вчинено злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин.

Обвинувачений раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у Миколаївській обласній психіатричній лікарні та Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває.

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, з застосуванням положень ст..70 ч.1 КК України.

Відповідно до положень ст..75 ч.1 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

У кримінальному проваджені процесуальні витрати, визначені положенням ст..118 КПК України відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити з урахуванням приписів ст..100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі

-за ч.2 ст.186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст..75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на два роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі

-за ч.2 ст.186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст..75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на два роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази по справідитячі ролики «tian-e», дитячий велосипед «corso», зовнішній жорсткий диск «wd elements», що перебувають на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 залишити у його розпорядженні.

Речовий доказ по справізарядний пристрій білого кольору «grand TM C» що перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 залишити у його розпорядженні.

Речові докази по справі павперовий конверт в якому знаходяться 6СПУ, який перебуває на відповідальному зберіганні у кмері зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченим.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1