ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 192/2272/18
Провадження № 1-в/201/197/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного судом покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського апеляційного суду надійшло для розгляду клопотання засудженого ОСОБА_3 , у якому останній просить зарахувати до призначеного вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_3 і начальник ДУ «Солонянська випрана колонія № 21» ОСОБА_5 надали до суду заяви про розгляд клопотання без їх присутності.

Прокурор у судовому засіданні просив клопотання задовільнити частково.

Дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього документи, суд доходить до наступного висновку.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 засуджено:

20.02.2009 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 289 ч.2, 75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.
Вирок набрав законної сили 09.03.2009 року.
29.01.2010 року постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська скасовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2009 року та нправлений до місць позбавлення волі строком на 5 років. Зараховано строк утримання під вартою з 13.11.2008 року по 20.02.2009 року.
28.09.2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 286 ч.1, 71 ч.1 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 31.10.2017 року.
Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_3 було затримано 29.03.2017 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з вимогами ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1). Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі (ч. 2). Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4).

В період вчинення засудженим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень та його затримання, діяло декілька редакцій ч. 5 ст. 72 КК України, які визначали різні способи розрахунку строку попереднього ув`язнення та зарахування його до призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі, так під час вчинення кримінального правопорушення діяли положення зазначеної частини статті в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили діяли положення зазначеної частини статті в редакції Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року.

Так, згідно Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, частина 5 статті 72 КК України була викладена в наступній редакції: зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

В редакції Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, зазначена частина статті змінилась та була викладена у наступній редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З огляду на те, що редакція Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року погіршує становище засудженого, а в ч. 2 ст. 4 КК України закріплений принцип ультраактивності (безпосередньої дії) закону, тобто злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, слід вважати вірним в даному випадку до періоду перебування засудженого під вартою застосовувати саме той нормативно-правовий акт під час дії якого було вчинено кримінальне правопорушення.

Отже, застосовуванню підлягають правила зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного судом покарання, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вищезазначені висновки суду в повному обсязі узгоджуються з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17), згідно яких, положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, при цьому якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Таким чином, якщо особа вчинила кримінальне правопорушення до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає за необхідне за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2017 року зарахувати ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення в строк покарання, починаючи 13.11.2008 року по 20.02.2009 року та з 29.03.2017 року по дату набрання цим вироком законної сили 31.10.2017 року, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Щодо доводів, викладених у клопотанні засудженого ОСОБА_3 про необхідність зарахування йому у строк призначеного вироком суду покарання, строк, протягом якого він перебував у слідчих ізоляторах після набрання вироком законної сили і до направлення його для відбування покарання у виправну колонію, згідно правил ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), то суд вважає їх такими, що не узгоджуються із положеннями Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Зокрема, частина 1 вищевказаного Закону передбачає, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), в строк покарання зараховується строк попереднього ув`язнення з моменту затримання особи до моменту набрання вироком законної сили.

Таким чином, тримання засудженого в слідчому ізоляторі після набрання вироком суду законної сили не підлягає зарахуванню у строк покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), а отже, клопотання засудженого слід задовільнити частково.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного судом покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України задовольнити частково.

За вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2017 року зарахувати ОСОБА_3 у строк призначеного покарання, строк його попереднього ув`язнення з 13.11.2008 року по 20.02.2009, та з 29.03.2017 року по 31.10.2017 року включно, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду.

Повний текст ухвали буде проголошено 06.05.2019 року о 10-20 годині.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1