Справа №127/7281/19
Провадження №1-кс/127/4298/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Вінниця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 , 13.03.2019 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що 12.03.2019 близько 02:45 год., ОСОБА_4 , рухаючись на велосипеді по вул. С. Петлюри у м. Вінниці, біля будинку № 20 побачив службовий автомобіль екіпажу «Юнкер 151» батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції (далі - БУПП у Вінницькій області ДПП) в складі інспектора роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_7 та командира роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , які здійснювали патрулювання за попередньо отриманим орієнтуванням від екіпажу «Юнкер 103». На законну усну вимогу зупинитися, висловлену відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» інспектором роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_7 та командиром роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , які згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту, ОСОБА_4 відмовився, нехтуючи законною вимогою зупинитися, після чого, висловлюючись нецензурною лайкою щодо працівників поліції, продовжив рух на велосипеді вздовж вищевказаної вулиці. В подальшому рух ОСОБА_4 на велосипеді був перекритий службовим автомобілем екіпажу «Юнкер 102» БУПП у Вінницькій області ДПП біля будинку № 6 по вул. С. Петлюри у м. Вінниці.

Далі поліцейські БУПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», з метою встановлення особи, почали спілкуватися із ОСОБА_4 та на їх законні вимоги представитися та пред`явити документи, що посвідчують особу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, став виражатися в адресу поліцейських БУПП у Вінницькій області ДПП образливими нецензурними словами та поводити себе агресивно, шарпати поліцейських за формений одяг, кричати та здійснювати спроби втечі. На пропозицію припинити свою протиправну поведінку ОСОБА_4 відреагував агресивно та продовжував поводити себе зухвало.

У подальшому, ОСОБА_4 близько 02:55 год. 12.03.2019, перебуваючи по вул. С. Петлюри у м. Вінниці біля будинку № 6, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є працівниками правоохоронного органу, так як останні представилися та знаходилися у форменому одязі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, знехтував законною вимогою працівників поліції заспокоїтися та припинити свої протиправні дії, виражаючись в сторону поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нецензурною лайкою, умисно наніс командиру роти № 3 Управління Національної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 удар ногою в праве вухо, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження у виді забою та синця.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

12.03.2019 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 та ін.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні; незаконного впливу підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний не має постійного місця роботи і стійких соціальних зв`язків.
Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки: особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання; особиста порука, оскільки в ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу; домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні та зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду.
Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільними та малоефективними, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.
В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання у зв`язку із необгрунтованістю оголошеної підозри.

Крім того, підозрюваний в судовому засіданні скаржився на погане самопочуття та зазначив про те, що працівниками поліції під час затримання йому було нанесено ряд тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000500, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 194 ч. 2 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин передбачених частиною першою цієї статті.

Так, на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання.
На даний час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, а також те, що останній офіційно не працює, тобто не має постійного джерела доходу, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні таперешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий, зареєстрований, має постійне місце проживання, де проживає разом зі своєю матір`ю, що в свою чергу свідчить про наявність соціально-стримуючих факторів.

На думку суду, сама тяжкість вчинених злочинів, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ст. 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням певних обов`язків, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

З урахуванням повідомлення в судовому засіданні підозрюваним про застосування до нього насильства під час затримання суд вважає за необхідне зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні забезпечити невідкладене проведення судово - медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 з метою встановлення факту нанесення останньому тілесних ушкоджень.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , до 12 травня 2019 року в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов"язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні забезпечити невідкладене проведення судово - медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 з метою встановлення факту нанесення останньому тілесних ушкоджень.

Ухвала про застосування домашнього арешту діє до 12.05.2019 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя