Справа № 590/888/18
Провадження № 1-кп/590/100/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 грудня 2018 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ямпіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000181 від 27.06.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Свеса, Ямпільського району, Сумської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1. 18.01.2017 року Ямпільським районним судом Сумської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.,

2. 06.02.2018 року Ямпільським районним судом Сумської області за ч.2 ст.309, ст.69 КК України до громадських робіт на строк 240 годин, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вироку Ямпільського районного суду Сумської області від 06.02.2018 року був засуджений за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України з застосуванням ч.1 ст.69 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Вирок Ямпільського районного суду від 06.02.2018 року відносно засудженого ОСОБА_4 набрав законної сили 12.03.2018 року.
На виконання до Ямпільського РС з питань пробації даний вирок надійшов 14.03.2018 року. В цей же день ОСОБА_4 був поставлений на облік та викликаний до Ямпільського РС з питань пробації на 21.03.2018 року для ознайомлення з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт (виклик за вих. №262 від 12.03.2018 року).
21.03.2018 року ОСОБА_4 під підпис був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. Також, йому було роз`яснено про необхідність працювати на визначених Рішенням Свеської селищної ради від 23.01.2018 року об`єктах і виконувати визначені види робіт, відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до служби пробації, повідомляти службу пробації про зміну місця проживання. Відразу ж ОСОБА_4 був попереджений про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України в разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Про ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 особисто була надана підписка.
Також, 21.03.2018 року з ОСОБА_4 була проведена бесіда профілактичного характеру, в ході якої йому було додатково детально наголошено на настання можливих наслідків в разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.
21.03.2018 року ОСОБА_4 особисто в руки, під підпис отримав направлення до Свеської селищної ради для відбування покарання у виді громадських робіт. Згідно даного направлення він був зобов`язаний приступити до виконання покарання у виді громадських робіт з 22.03.2018 року.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпорядженням №11-К від 22.03.2018 року був прийнятий для виконання 240 годин громадських безоплатних суспільно-корисних робіт. Також, 22.03.2018 року був складений графік виходу ОСОБА_4 на громадські роботи в період часу з 22.03.2018 року по 19.06.2018 року, тобто на весь період строку громадських робіт, встановленого вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 06.02.2018 року, що складає 240 годин громадських робіт, помісячно. З кожним графіком окремо, тобто з графіком виходу на громадській роботи у березні місяці 2018 року, з графіком виходу на громадській роботи у квітні місяці 2018 року, з графіком виходу на громадській роботи у травні місяці 2018 року, з графіком виходу на громадській роботи у червні місяці 2018 року, ОСОБА_4 був ознайомлений особисто під підпис 22.03.2018 року, тобто одразу після їх складання.
Зазначеним розпорядженням селищного голови відповідальним за здійснення контролю щодо виконання ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт призначений заступник Свеської селищного голови ОСОБА_5 ..
Згідно направлення Ямпільського РС з питань пробації ОСОБА_4 мав приступити до виконання покарання у виді громадських робіт з 22.03.2018 року. У березні 2018 року засуджений відпрацював 28 годин громадських робіт, тобто згідно складеного графіку. Невиходів на громадські роботи не припускав.

Згідно графіку виходу на громадські роботи у квітні 2018 року ОСОБА_4 мав відпрацювати 76 годин громадських робіт, але згідно повідомлення Свеської селищної ради від 04.04.2018 року ОСОБА_4 02.04.2018 року, 03.04.2018 року та 04.04.2018 року не виходив на громадські роботи без поважних причин, виправдовуючі документи до Свеської селищної ради не надавав, про наявність поважних причин не повідомляв, тобто більше 2-х разів на місяць не виходив на громадські роботи без поважних причин, що відповідно до п.2 ч.3 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

12.04.2018 року з боку Ямпільського РС з питань пробації з засудженим до громадських робіт ОСОБА_4 була проведена роз`яснювальна та профілактична робота з метою неприпущенна в подальшому випадків ухилення від громадських робіт, від засудженого відібране пояснення та винесено офіційне письмове попередження про те, що в разі подальшого ухилення ним від громадських робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.
Незважаючи на проведену з засудженим профілактичну та роз`яснювальну роботу, 20.04.2018 року та в період з 23.04.2018 року по 27.04.2018 року (включно) ОСОБА_4 не виходив на громадські роботи без поважних причин, виправдовуючі документи до Свеської селищної ради не надавав, про наявність поважних причин не повідомляв, тобто більше 2-х разів на місяць не виходив на громадські роботи без поважних причин, що відповідно до п.2 ч.3 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, за квітень 2018 року з потрібних 76 годин, ОСОБА_4 відпрацював лише 28 годин громадських робіт.
Згідно графіку виходу на громадські роботи у травні 2018 року засуджений ОСОБА_4 був зобов`язаний відпрацювати 84 години громадських робіт. Але у період з 02.05.2018 року по 05.05.2018 року (включно) та 21.05.2018 року ОСОБА_4 не з`являвся на громадські роботи, про наявність поважних причин селищну раду не повідомляв, виправдовуючі документи не надавав, тобто більше 2-х разів на місяць не виходив на громадські роботи без поважних причин, що відповідно до п.2 ч.3 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.
10.05.2018 року з боку Ямпільського РС з питань пробації з засудженим до громадських робіт ОСОБА_4 знов була проведена роз`яснювальна та профілактична робота з метою запобігання ним у подальшому випадків ухилення від відбування призначеного судом покарання. Крім цього, від ОСОБА_4 було відібране письмове пояснення та винесено офіційне письмове попередження про те, що в разі подальшого ухилення ним від громадських робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.
Таким чином, у травні 2018 року засуджений відпрацював 64 години громадських робіт з 84 годин, запланованих графіком.
14.06.2018 року Ямпільським РС з питань пробації була проведена роз`яснювальна та профілактична робота з ОСОБА_4 про неприпустимість випадків ухилення від відбування призначеного судом покарання. Крім цього, від ОСОБА_4 було відібране письмове пояснення та винесено офіційне письмове попередження про те, що в разі подальшого ухилення ним від громадських робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.
Згідно графіку виходу на громадські роботи у червні 2018 року засуджений ОСОБА_4 був зобов`язаний відпрацювати 56 годин громадських робіт до 19.06.2018 року, які він відпрацював повністю.
З 20.06.2018 року по 27.06.2018 року засуджений ОСОБА_4 був зобов`язаний відпрацювати 28 годин за пропуски в період з 02.04.2018 року по 06.04.2018 року та 10.04.2018 року. Але останній з 25.06.2018 року на відбуття громадських робіт з`являтися перестав, відпрацювавши лише 16 із 28 годин.
Станом на 18.07.2018 року засуджений ОСОБА_4 відпрацював лише 188 годин із 240 годин, відповідно до вироку Ямпільського районного суду Сумської області від 06.02.2018 року.
Таким чином, встановлено, що в діях засудженого ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України - ухилення від відбування громадських робіт, тобто невиконання особою, яка засуджена до цього виду покарання, обов`язку у вільний від роботи чи навчання час безоплатно виконувати суспільно корисні роботи, вид яких визначено органами місцевого самоврядування, протягом строку, вказаного у вироку суду.
Під час ухилення за вищезазначених обставин від відбування покарання у вигляді громадських робіт засуджений ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді невиконання ним рішення суду та бажав настання таких наслідків, і тим самим умисно скоїв злочин, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.389 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи допитаний в судовому засіданні, вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду чіткі та послідовні покази, а саме, що 06.02.2018 року його було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.2 ст.309 КК України, у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин. Він частково виконав вирок суду Ямпільського районного суду Сумської області від 06.02.2018 року, так як «загуляв». Станом на 18.07.2018 року він відпрацював лише 188 годин із 240 годин, відповідно до вироку Ямпільського районного суду Сумської області від 06.02.2018 року.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998р., параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978р., «Коробов проти України» від 21.10.2011р. «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, що виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього виду покарання, відповідно до вироку Ямпільського районного суду Сумської області від 06.02.2018 року.
Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив злочин невеликої тяжкості, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога не перебуває (а.с.60,61), раніше судимий (а.с.58-59), позитивно характеризується за місцем мешкання (а.с.64), не працює.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, востаннє засуджений 06.02.2018 року Ямпільським районним судом Сумської області за ч.2 ст.309, ст.69 КК України до 240 годин виправних робіт, станом на 06.12.2018 року покарання відбув частково, не відбута частина покарання становить 52 години громадських робіт.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика за місцем мешкання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2, п.25, п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що при обранні покарання обвинуваченому слід визначити покарання, яке буде пов`язане з ізоляцією від суспільства, оскільки він не може бути виправлений без ізоляції від суспільства. При обранні остаточного покарання ОСОБА_4 слід визначити його за правилами, передбаченими ст.71 КК України.

Обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись п.1, п.2, п.25, п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч.3 ст.349, ст.368, ст.370, ст.371, ст.373, ст.374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у вигляді одного місяця арешту.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 06.02.2018 року у виді 8 годин громадських робіт, перевівши покарання у виді 8 годин громадських робіт згідно ст.72 КК України у 1 день арешту, остаточно призначивши покарання у виді арешту на строк 1 місяць 1 день.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні

Суддя ОСОБА_1