ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1164/19 Справа № 195/1851/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000402 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2019 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелений Гай, Томаківського району, Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 : періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.
17.09.2018 року, приблизно о 17 год. 42 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, тобто на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення правоохоронним органам про підготовку вибуху, що загрожує безпеці громадян, з метою викликати занепокоєння, паніку та розгубленість серед працівників державної установи, будучи ображеним діями працівників Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі по тексту - Томаківського ВП), які на його думку, не виконують покладених на на них обов`язків, використовуючи належний йому на праві приватної власної мобільний телефон марки «NОКІА» модель «206» із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентський номер НОМЕР_1 , умисно здійснив екстрений виклик на спеціальну телефонну лінію «102» чергової частини ГУНП в Дніпропетровській області та повідомив завідомо неправдиві відомості про підготовку вибуху адміністративної будівлі Томаківського ВП, розташованої за адресою: вул. Казкова, 3-а смт. Томаківка, Томаківський район, Дніпропетровська область, при цьому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що вказане повідомлення є неправдивим і не відповідає дійсності, розуміючи, що своїми протиправними діями у вигляді завідомо неправдивого повідомлення може спричинити наслідки у вигляді порушення громадської безпеки та порядку, порушення звичного режиму функціонування адміністративної будівлі Томаківського ВП, евакуації її працівників та суміжних споруд та будівель, припускав можливість залучення органами влади значної кількості сил і засобів для перевірки фактів, викладених ним в усному повідомленні про підготовку вибуху, і запобіганню можливої загрози життю, здоров`ю людей, пошкодженню майна, та бажав настання таких наслідків.
В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , який здійснив дзвінок на спеціальну телефонну лінію «102» чергової частини ГУНП в Дніпропетровській області та розповсюдив завідомо неправдиві відомості про підготовку вибуху в будівлі Томаківського ВП, з метою проведення оперативно - рятувальних і пошукових заходів були організовані роботи профільних служб Томаківського ВП, задіяна слідчо - оперативна група, одночасно організовані роботи спрямовані на обстеження прилеглої території та будівлі відділення поліції, проведено роботу з пошуку вибухонебезпечних речовин, предметів або пристроїв.
Не погоджуючись з вказаним вироком, перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України змінити, резолютивну частину вироку привести у відповідність до вимог ст. 76 КК України в редакції Закону від 06.12.2017 № 2227-VIII, який набрав чинності 11.01.2019.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 259 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом першої інстанції в порушення вимог кримінального процесуального закону, застосовано п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, в редакції Закону України № 1492 від 07.09.2016 року, що призвело до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини свого неприбуття не повідомили, у зв`язку з чим, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності обвинуваченого та його захисника, відповідно до вимог ст. 405 КПК.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 259 КК України, розмір та міра призначеного покарання в апеляційній скарзі прокурора не оскаржується, тому апеляційним судом не перевіряються.
Разом з тим, розглядаючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне покладення на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, колегія суддів вважає їх обґрунтованими.
За змістом ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст. 75-79 КК України у резолютивній частині вироку, окрім іншого, зазначаються обов`язки, покладені на засудженого.
Як убачається з вироку, суд першої інстанції поклав на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. 1 (періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації), п. 2 (повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання) ч. 1, п. 2 (не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації) ч. 2 ст. 76 КК України, але, відповідно до Закону України Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами від 06 грудня 2017 року № 2227-VIII, який набрав чинності 11 січня 2019 року, внесено зміни до ст. 76 КК України, і обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, встановлений п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Судом першої інстанції не взято до уваги зазначені зміни до КК України та при ухваленні вироку щодо ОСОБА_7 на нього покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, в редакції Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року, що в свою чергу призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, вирок суду щодо ОСОБА_7 змінити в частині покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 259 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: