Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

13 грудня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2018 року про зняття судимості з ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2018 року задоволено клопотання ОСОБА_5 та знято з ОСОБА_5 судимості за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2004 року та вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2010 року.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_5 повністю відбув покарання за вказаними вироками, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить скасувати вказану ухвалу як незаконну. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, за вчинення якого ОСОБА_9 засуджений вироком Рівненського міського суду від 24.06.2010 року, відноситься до тяжких злочинів. Строк погашення судимості ОСОБА_9 , який становить 6 років, слід обчислювати з 17.04.2014 року, тобто з часу відбуття засудженим покарання. Тому, на думку апелянта, зняття судимості з ОСОБА_9 допускається після закінчення строків, встановлених ст..89 КК України, тобто він вважатиметься таким, що не має судимості з 18.01.2020 року, а отже зняття судимості до вказаної дати суперечить закону.

У запереченнях на апеляційну скаргу захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування засудженого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, прокурора про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 раніше судимий:
31 травня 2002 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України як неповнолітній. На підставі ст.105 КК України звільнено від покарання та застосовано примусові заходи виховного характеру з направленням до спеціального приймальнику для дітей і підлітків на 2 роки 6 місяців;
25 листопада 2002 року Рівненським міським судом засуджений як неповнолітній за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.14 КК України (в редакції 1960 р.) застосовано примусове лікування від наркоманії. Звільнено 16 вересня 2003 року по відбуттю строку покарання;
02 березня 2004 року Рівненським міським судом засуджений як неповнолітній за ч.3 ст.187 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнено 18 жовтня 2007 року на підставі ст.107 КК України умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 7 місяців 6 днів;
19 лютого 2010 року Рівненським міським судом засуджений за ч.2 ст.185, ст.309, ст.70 КК України на 4 місяці арешту;
24 червня 2010 року Рівненським міським судом засуджений за ч.1 ст.286, ч.1 ст.135, ч.2 ст.186, ч.2 ст.263, 70 КК України на 4 років позбавлення волі. Звільнений 17 січня 2014 року за відбуттям строку покарання.

Відповідно приписів п.8 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Згідно ч.5 ст.90 КК України якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.
Частина 3 ст.108 КК України визначає, що дострокове погашення судимості допускається лише щодо особи, яка відбула покарання у виді позбавлення волі за тяжкий або особливо тяжкий злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, за підставами, передбаченими в частині першій статті 91 цього Кодексу, після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного в частині другій цієї статті.
Як передбачено статтею 91 КК України (в редакції, яка діяла до внесення в неї змін Законом № 1698-VII від 14.10.2014 року), якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, передбачених у статті 89 цього Кодексу. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.

При цьому колегія суддів враховує, що згідно положень ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Так, формальне право на дострокове зняття судимості з ОСОБА_5 за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2004 року, яким він засуджений за ч.3 ст.187 КК України, виникло 18 липня 2016 року, адже цей злочин був вчинений засудженим у неповнолітньому віці, а за вироком Рівненського міського суду від 24 червня 2010 року, - за ч.2 ст.186 КК України, 18 січня 2017 року.
Доводи прокурора про неможливість зняття з ОСОБА_5 судимості до закінчення встановленого законодавством шестирічного строку, оскільки він засуджений за умисний тяжкий злочин, є безпідставними.
Так, в силу положень ч.2 ст.5 КК України, на ОСОБА_5 не поширюється дія ст.91 КК України в редакції Закону № 1698-VII від 14.10.2014 року, яка погіршує становище особи, оскільки він вчинив злочин та був засуджений до набрання чинності Законом в цій редакції.
Окрім того, згідно характеристик ОСББ «Парковий узвіз» від 27 лютого 2018 року та релігійної організації Християнська місія «Зоря» від 21 лютого 2018 року ОСОБА_5 характеризується виключно з позитивної сторони, а відповідно до довідки Київського Християнського Благодійного Фонду «Наріжний камінь» від 13.04.2018 року у період з 17.01.14 року по 20.12.2014 року ОСОБА_5 знаходився у центрі реабілітації при КХБФ «Наріжний Камінь».
Також колегія суддів враховує, що ОСОБА_5 08 серпня 2015 року уклав шлюб та на даний час на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того, ОСОБА_5 займається суспільно-корисною працею, адже згідно характеристики Релігійної організації Християнська місія «Зоря» він відвідує хворих, несе служіння у ДУ «Городищенська виправна колонія», проповідує Євангеліє в церквах. Відповідно до довідки №02 від 13.02.2018 року він працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 різноробочим.
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до переконання, що ОСОБА_5 своєю зразковою поведінкою, сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, а отже є всі підстави, передбачені законодавством, для дострокового зняття з нього судимостей за вироками Рівненського міського суду від 02 березня 2004 року та від 24 червня 2010 року.
Зважаючи на викладене, ухвала місцевого суду про дострокове зняття з ОСОБА_5 судимостей, є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог як закону про кримінальну відповідальність, так і кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог прокурора колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418,419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2018 року про зняття судимості з ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3