Номер провадження 1-кп/495/185/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0002768 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іллінка, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого оператором лінії на фабриці «Оттекс» у м. Одеса, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, в період часу з 04 години до 07 години 19 серпня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 (матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження), проходячи на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованій на АДРЕСА_2 , побачили, що вхідні двері до кімнати № 23/л відкриті, внаслідок чого у обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , раптово виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, що там зберігалось.

Далі здійснюючи свій намір, діючи з єдиним корисливим мотивом та прямим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження), усвідомлюючи протиправність своїх дій, розподілили ролі, згідно розподілу яких обвинувачений ОСОБА_3 залишився спостерігати за обстановкою, а ОСОБА_6 у свою чергу, через незачинені двері, проник до кімнати АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_7 , а саме: чоловічий годинник «Кленот», вартістю 2000 гривень; мобільний телефон марки Samsung S4, вартістю - 4000 гривень; сім-карту мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 гривень; планшет марки «Леново», вартістю 2000 гривень. Та майно потерпілої ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung J5», 2016 р.в., вартістю 5000 гривень; сім-карту мобільного оператора «Водафон», вартістю 25 гривень; рожевий чохол-книжка, вартістю 150 гривень; зарядний пристрій «Power bank», вартістю 500 гривень; планшет марки «Бравіс» - 2500 гривень; зарядний пристрій, вартістю 100 гривень, а всього на загальну суму 8275 гривень.

З урахуванням вартості переліченого майна, розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_7 складає 8025 гривень, а потерпілій ОСОБА_8 складає 8275 гривень.

Після чого обвинувачений ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 (матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження) з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 майнову шкоду на вищезазначені суми.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив що він в період часу з 04 години до 07 години 19 серпня 2017 року, разом з ОСОБА_6 , проходячи на території бази відпочинку «Черемшина», що розташована на АДРЕСА_2 , побачили, що вхідні двері до кімнати № 23/л відкриті. Далі він залишився спостерігати за обстановкою, а ОСОБА_6 через незачинені двері проник до вказаної кімнати, звідки викрав майно потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що перераховане в обвинувальному акті. Після чого вони з місця скоєння злочину зникли. Пояснив, що потерпілим повністю відшкодував заподіяну шкоду та вони до нього претензій не мають. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, позитивні характеристики за місцем мешкання та за місцем роботи, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше не притягався до кримінальної, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, його відношення до скоєного, а саме те, що він щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданий збиток потерпілим, які до останнього претензій не мають, що підтверджується їх письмовими заявами, має постійне місце проживання та постійне місце роботи, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України.

Речові докази: мобільний телефон марки Samsung J5 2016 р.в.; зарядний пристрій; чоловічий годинник «Кленот»; мобільний телефон марки Samsung S4; планшет марки «Леново»; планшет марки «Бравіс»; рожевий чохол-книжка; зарядний пристрій «Power bank», передані на зберігання потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити їм.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Речові докази: мобільний телефон марки Samsung J5 2016 р.в.; зарядний пристрій; чоловічий годинник «Кленот»; мобільний телефон марки Samsung S4; планшет марки «Леново»; планшет марки «Бравіс»; рожевий чохол-книжка; зарядний пристрій «Power bank», передані на зберігання потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити їм.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1