ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1721/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" листопада 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду відкрите підготовче засідання у кримінальному провадженні за клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, пенсіонера, розлученого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

представник потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
До Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_3 14 липня 2008 року у невстановлений час звернувся до Дарницького районного центру зайнятості Київського міського центу зайнятості, що по вулиці Заслонова, 22 у м. Києві з письмовою заявою про вирішення питання його працевлаштування та надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». У вказаній заяві ОСОБА_3 зазначено, що останній не є підприємцем, трудовою діяльністю не займається і пенсію не отримує.

Статус безробітного ОСОБА_3 надано наказом №6868/134 від 14.07.2008 року відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та призначено допомогу по безробіттю на підставі ст. ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000.

У подальшому, при проведенні розслідування страхового випадку, яке було здійснене відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації від 13.02.2009 року № 60/62 та постановою правління Пенсійного Фонду України від 13.02.2009 року №7 1 шляхом електронної звірки даних, що зазначені у документах, поданих ОСОБА_3 до Дарницького районного центру зайнятості Київського міського центу зайнятості і які є підставою для надання статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення з базою даних Державної податкової адміністрації України, було виявлено ознаки факту реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності (фізичної особи-підприємця), у зв`язку з чим з 20.05.2009 останньому припинено нарахування матеріальної допомоги по безробіттю.

Дарницьким районним центром зайнятості Київського міського центу зайнятості проведено розслідування страхових випадків та складено акт №4 від 20.05.2009, в якому зазначено, що виявлено факт реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності (фізичної особи-підприємця) безробітного ОСОБА_3 , який в цей період отримував допомогу по безробіттю в центрі зайнятості.

Ураховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 , 14.07.2008 року у невстановлений час, перебуваючи в приміщенні Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості по вулиці Заслонова, 22 у м. Києві, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом обману працівників центру зайнятості, а саме повідомлення неправдивих відомостей щодо реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності, отримав статус безробітного, в результаті чого в період часу з 14 липня 2008 року по 20 травня 2009 року незаконно заволодів грошовими коштами на загальну суму 30967,88 гривень, які витратив на задоволення особистих потреб.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Прокурор у підготовчому засіданні підтримала клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та просила закрити кримінальне провадження, оскільки інкримінований ОСОБА_3 злочин, який є злочином невеликої тяжкості, вчинений ним 14 липня 2008 року, з моменту його вчинення пройшло більше трьох років, тобто минули строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, від слідства він не ухилявся, нових злочинів не вчинив.
Представник потерпілого ОСОБА_5 не заперечувала щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, оскільки шкода їм відшкодована у повному обсязі.

ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо нього на підставі ст. 49 КК України в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Пояснив, що правові наслідки закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав йому роз`яснені судом і зрозумілі.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у кримінальній справі за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені цією статтею, зокрема, три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням давності є обов`язковим для суду.
Виходячи з фактичних обставин, так як вони викладені в клопотанні про звільнення від кримінальної відповідальності, подія злочину мала місце 24 січня 2012 року, відтак на час судового розгляду сплинув, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Враховуючи те, ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо нього з нереабілітуючих підстав, з дня вчинення ним злочину минув строк притягнення його до кримінальної відповідальності, ОСОБА_3 не ухилявся від слідства, не вчинив нового середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, ст. 49 КК України, керуючись ч. 2 ст. 284, ст. 285, 288, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд

у х в а л и в :
клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: