ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/848/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0007072 від 11 серпня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Грузія, Північна Осетія м. Цхінвалі, громадянина Грузії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст. 135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2018 року, приблизно о 01 годині 05 хвилин, ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Lexus LX570», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині Дніпровської Набережної в м. Києві, зі сторони вул. Здолбунівська в напрямку пр-ту Бажана, з середньою швидкістю 103.5 км/год., яка значно перевищувала максимально допустиму швидкість на даній ділянці 50 км/год., наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого на перехресті Дніпровської Набережної та вул. Княжий Затон в м. Києві. Зазначене перехрестя обладнане світлофорним об`єктом, який на момент дорожньо-транспортної пригоди був вимкнений.
В цей час, по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, справа наліво, по ходу руху автомобіля «Lexus LX570», д.н.з. НОМЕР_1 , проїзну частину Дніпровської Набережної переходив пішохід ОСОБА_5 .
Під час руху ОСОБА_8 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункту «б», 12.9 підпункт «б» та 18.4 Правил дорожнього руху України:
- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.9: водію забороняється:
- підпункт «б»: перевищувати максимальну швидкість, зазначених в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29,3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил;
- п. 18.4: якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_8 виявилися в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Lexus LX570», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині Дніпровської Набережної в м. Києві з середньою швидкістю 103.5 км/год., яка значно перевищувала максимально допустиму на даній ділянці дороги, розташовуючись в третій смузі руху (при трьох наявних смугах для його напрямку руху), наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу. Попереду нього, в попутному напрямку, по другій смузі рухався невстановлений в ході досудового розслідування автомобіль, який зменшував швидкість перед нерегульованим пішохідним переходом, на якому перебував пішохід ОСОБА_5 .
В процесі руху, ОСОБА_8 , не переконався у відсутності пішохода на пішохідному переході, не зменшив швидкість свого автомобіля і не зупинився перед пішохідним переходом, внаслідок чого на нерегульованому пішохідному переході здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , тим самим створив для нього небезпеку.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_5 спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита травма підборіддя; множинні садна м`яких тканин верхніх та нижніх кінцівок; закрита травма грудної клітки у вигляді пневмотораксу справа, переломів 5-го ребра справа по середнє-ключичній лінії та 1-го ребра зліва, саден грудної клітки справа; закрита травма лівого передпліччя у вигляді перелому шиловидного відростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків; закрита травма живота у вигляді розриву брижі тонкої кишки, великого ченця, шлунково-селезінкової зв`язки, крововиливу в черевну порожнину (до 300мл крові зі згортками); закрита травма лівої стопи у вигляді підголівчатого перелому проксимальної фаланги 2-го пальця зі зміщенням уламків, крайового перелому голівки проксимальної фаланги 1-го пальця без зміщення уламків, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя).
Згідно з висновком комплексної автотехнічної та фототехнічної експертизи, в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Lexus LX570», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 експертом, вбачаються невідповідності вимогам пунктів 12.9 «б» та 18.4 ПДР України.
Порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.9 підпункт «б» та 18.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.
Таким чином, ОСОБА_8 здійснив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Крім цього, 11 серпня 2018 року, приблизно о 01 годині 05 хвилин, ОСОБА_8 керуючи технічно справним автомобілем марки «Lexus LX570», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині Дніпровської Набережної в м. Києві з середньою швидкістю 103.5 км/год., яка значно перевищувала максимально допустиму на даній ділянці дороги, розташовуючись в третій смузі (при трьох наявних смугах для його напрямку руху), наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу. Попереду нього, в попутному напрямку, по другій смузі рухався невстановлений в ході досудового розслідування автомобіль, який зменшував швидкість перед нерегульованим пішохідним переходом, на якому перебував пішохід ОСОБА_5 .
В процесі руху, ОСОБА_8 , не переконався у відсутності пішохода на пішохідному переході, не зменшив швидкість свого автомобіля і не зупинився перед пішохідним переходом, внаслідок чого на нерегульованому пішохідному переході здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , тим самим створив для нього небезпеку.
Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що в результаті наїзду на пішохода, останній отримав тілесні ушкодження та перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, маючи змогу надати потерпілому допомогу, зокрема викликати швидку медичну допомогу, з`ясувати стан потерпілого, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди та зник у невідомому напрямку, тим самим завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_5 , якого сам поставив в небезпечний для життя стан.
Таким чином, ОСОБА_8 завідомо залишив без допомоги особу, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, маючи змогу надати їй допомогу, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України визнав в повному обсязі та суду пояснив, що дійсно 11.08.2018 р. приблизно о 01 год. 05 хв., рухаючись на автомобілі «Lexus LX570», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Дніпровська Набережна зі швидкістю, яка зазначена в обвинуальному акті, наблизився до нерегульованого пішохідного переходу на перехресті вул. Дніпровська набережна та вул. Княжий затон, де на той час не працював світлофор. На пішохідний перехід в цей час вийшов потерпілий ОСОБА_5 , на якого він скоїв наїзд, порушивши таким чином п.п. 1.5, 2.3б, 12.9б, 18.4 ПДР України, у зв`язку з чим потерпілий отримав зазначені в обвинувальному акті тілесні ушкодження. Після скоєння наїзду він залишив місце ДТП та потерпілого, якому не надав допомогу. У скоєному щиро покаявся та попросив вибачення у потерпілого.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, скоєного з необережності, а злочин, передбачений ч.1 ст. 135 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.
Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який характеризується задовільно, раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому на підставі ст.66 КК України суд визнає його щире каяття, а також добровільне відшкодування завданих потерпілому збитків.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому на підставі ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, факт відшкодування обвинуваченим потерпілому завданих збитків в повному обсязі, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі за сукупністю злочинів відповідно до положень ч.1 ст. 70 КК України зі звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням із застосуванням положень, передбачених ст.ст.75,76 КК України.

Обговорюючи доцільність призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ст.286 ч.2 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості та наслідки скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого додаткового покарання строком на 1 рік.
Судові витрати по оплаті судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
До початку судового розгляду потерпілим був заявлений до обвинуваченого цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 172 477, 08 грн, та моральної шкоди на суму 80 000 грн., проте представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні просив залишити цивільний позов без розгляду у зв`язку із повним відшкодуванням обвинуваченим завданої злочином матеріальної та моральної шкоди. У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне залишити без розгляду цивільний позов потерпілого.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 174 КПК України - суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У зв`язку з тим, що цивільний позов потерпілого залишено без розгляду, суд вважає за необхідне скасувати арешт на автомобіль «Lexus LX570», д.н.з. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.08.2018 р.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст. 135 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 286 КК України 4 /чотири/ роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 /один/ рік;
-за ч.1 ст. 135 КК України 1 /один/ рік позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 - 4 /чотири/ роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 /один/ рік.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 / один/ рік.
На підставі вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_8 обчислювати з дня проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 4719 /чотири тисячі сімсот дев`ятнадцять/ гривень на користь держави.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди» - залишити без розгляду.

Скасувати арешт на автомобіль «Lexus LX570», д.н.з. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.08.2018 р.

Речові докази:
- компакт-диск зберігати в матеріалах кримінального провадження;
-автомобіль марки «Lexus LX570», д.н.з. НОМЕР_1 залишити у власності ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1