Справа № 171/30/19
В И Р О К
іменем України

06 травня 2019 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001215 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, має загальну середню освіту, одруженого, не працюючого, інваліда другої групи, раніше неодноразово судимого, остання судимість 20.10.2008 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.115 ч.1, 186 ч.2 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20.10.2017 року в зв`язку з відбуттям строку покарання, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 10 грудня 2018, приблизно о 09:30 годині, перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де на дивані помітив два мобільні телефони марки «Nomi» та у ОСОБА_3 винник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , котра належить потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу повторно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, викрав мобільний телефон марки «Nomi і 241+», сірого кольору, вартістю 503 гривні 20 копійок, та мобільний телефон марки «Nomi і 240», чорного кольору, вартістю 320 гривень 40 копійок, після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 823 гривні 60 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні вищевказаного злочину визнав повністю, з обставинами скоєння злочину, що зазначені в обвинувальному акті, погодився, та пояснив, що потерпілого ОСОБА_5 він знає давно, оскільки його сім`я підтримувала з потерпілим дружні відносини, тобто він обізнаний про вік потерпілого. В грудні 2018 року вранці співмешканка потерпілого попросила його перенести її речі з квартири потерпілого, з яким вона посварилася. Він погодився та прийшов до потерпілого, де взяв речі співмешканки потерпілого, які переніс за місцем проживання своєї матері. Перебуваючи в квартирі потерпілого, він у кімнаті на дивані побачив 2 мобільні телефони, які таємно викрав та переніс додому, де заховав, після чого ліг спати. Ввечері до нього прийшли працівники поліції з приводу заяви потерпілого про крадіжку телефонів, після чого він зізнався, що вчинив крадіжку телефонів та добровільно їх видав працівникам поліції. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати, так як він є інвалідом, крім того, він примирився з потерпілим, який до нього не має претензій.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши, чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують обвинуваченого.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро покаявся, тому у відповідності до положень ч.1 ст.66 КК України суд враховує вказану обставину як таку, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Мотиви призначення покарання.
Відповідно до положень ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує наступне.

Злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, є інвалідом 2-ї групи.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та обставини, що його обтяжують, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів є призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі та доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення від відбування призначеного основного покарання з випробуванням строком 2 роки на підставі ст.75 КК України.

Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Речові докази у справі мобільні телефони, що повернуті потерпілому, суд на підставі ст.100 КПК України вважає за необхідне залишити власнику.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на Апостолівський РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Речові докази у справі 2 мобільні телефони, що повернуті потерпілому ОСОБА_6 , залишити власнику.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1