Ухвала
іменем України
3 грудня 2018 року
м. Київ
справа № 463/3078/18
провадження № 51-10056ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 8 листопада 2018 року про відмову у поновлені строку на апеляційне провадження та повернення апеляційної скарги,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2018 року, відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 8 листопада 2018 року відмовив ОСОБА_4 у поновлені строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2018 року та повернув апеляційну скаргу

на це рішення.
Не погоджуючись з таким рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернулась до суду з касаційною скаргою, в якій це рішення просить скасувати

та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. На її думку, апеляційний

суд, розглядаючи її клопотання про поновлення строку, доводів щодо необхідності поновлення строку апеляційного оскарження не перевірив та не проаналізував, а тому безпідставно відмовив у задоволенні клопотання.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити

з наступних підстав.
Відповідно до ст. 395 КПК строк подачі апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді складає п`ять днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Зі змісту ухвали Львівського апеляційного суду від 8 листопада 2018 року вбачається, що ухвалу слідчого судді було постановлено 24 жовтня 2018 року за участі ОСОБА_4
5 листопада 2018 року, після спливу законодавчо встановленого строку на апеляційне оскарження ухвали, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу з клопотанням

про поновлення строку на апеляційне оскарження, та, як зазначив суд апеляційної інстанції, поважних причин пропуску строку подачі апеляційної скарги не навела.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що як на підставу для поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_4 посилалася на те, що вона самостійно виховує двох дітей та саме в строк апеляційного оскарження рішення слідчого судді

її син отримав травму ноги і вона змушена була відвідувати лікаря. Крім того, зазначає, що на той час нею не було укладено угоди з адвокатом для її представництва. Звертає увагу, що копію ухвали слідчого судді від 24 жовтня 2018 року їй було направлено лише 29 жовтня 2018 року.
Вказані обставини, колегія суддів суду апеляційної інстанції обґрунтовано не визнала такими, що стали поважною перешкодою поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.
Зі змісту ухвали слідчого судді від 24 жовтня 2018 року вбачається, що її було постановлено за участю ОСОБА_4 . Крім того, в судовому засіданні брав участь

її представник адвокат ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
З системного аналізу кримінального процесуального закону слідує,

що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були

чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами,

що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Наведені доводи щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд не визнав поважними. З таким висновком погоджується і колегія суддів касаційного суду, оскільки ОСОБА_4 не обґрунтувала, яким чином проходження амбулаторного лікування її сином перешкодило їй вчасно звернутися

з апеляційною скаргою, враховуючи, що згідно з наданих судових рішень,

її представництво у суді здійснював адвокат.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Таким чином, на підставі наведеного, апеляційний суд прийшов до правильного висновку про необхідність повернення апеляційної скарги особі, що її подала у зв`язку

з відсутністю підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову

у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, враховуючи, що з касаційної скарги

та копії оскарженого судового рішення вбачається, що підстави для задоволення скарги відсутні, колегія суддів приходить до висновку, що особі необхідно відмовити

у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 8 листопада 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: