ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/731/18 Справа № 202/3695/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 серпня 2018 року у кримінальному провадженні №0000745 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2017 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені фактичні обставини.
Вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 серпня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці.
На підставі ч.1 ст.71 КК України призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків, повністю приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2017 року у виді 184 годин громадських робіт, що згідно ст.72 КК України становить 23 дні арешту, та остаточно визначено до відбуття покарання у виді арешту строком на 4 місяці 23 дні.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту за обставин, викладених у вироку.
Як установив суд, 14 травня 2018 року близько 11 години 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 знаходився біля «Будинку Торгівлі», який розташований за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, буд. 51, де на землі помітив медичний шприц об`ємом 2 мл, в якому знаходилась речовина коричневого кольору, яка за візуальними ознаками нагадувала наркотичний засіб «опій». В цей момент у обвинуваченого ОСОБА_6 раптово виник злочинний намір, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту. Реалізуючи свій раптово виниклий намір обвинувачений ОСОБА_6 підняв із землі медичний шприц об`ємом 2 мл, який був заповнений до відмітки 1,1 мл речовиною коричневого кольору. Вказаний шприц обвинувачений ОСОБА_6 поклав до лівої зовнішньої кишені своєї сорочки, тим самим незаконно придбав та почав зберігати наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту.
Цього ж дня, тобто 14 травня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_6 , продовжуючи зберігати при собі раніше незаконно придбаний ним наркотичний засіб, проходив біля будинку №17-а по вул. Лобачевського у м. Дніпро, де був помічений працівниками поліції, які провели його особистий огляд в період часу з 12 години 00 хвилин до 12 години 20 хвилин за вищевказаною адресою, та у подальшому у присутності двох понятих у лівій зовнішній кишені сорочки, одягненої на обвинуваченому ОСОБА_6 , виявили та вилучили медичний шприц об`ємом 2 мл, заповнений до позначки 1,1 мл рідиною коричневого кольору.
Вилучена у обвинуваченого ОСОБА_6 рідина масою 0,5586 г містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0327 г.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити та призначити йому покарання у виді виправних робіт або інше більш м`яке покарання, не пов`язане з позбавленням волі (арештом), в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.309 КК України, і у відповідності до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, призначене покарання приєднати до не відбутого покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2017 року у виді 184 годин громадських робіт.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги обвинувачений, не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначає, що суд при призначенні покарання вказав тільки одну пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, однак не взяв до уваги, що він під час досудового розслідування визнав вину у вчиненні злочину у повному обсязі, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Вказує на те, що судом не достатнім чином було вивчено обставини, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки матеріали провадження містять лише характеристику голови квартального комітету №9, датовану лютим 2018 року, в той час, як кримінальне провадження внесено до ЄРДР 14 травня 2018 року. Звертає увагу на характеристику від 22 серпня 2018 року, згідно якої він характеризується позитивно. Крім того, судом не враховано те, що на його утриманні знаходяться хвора мати та вітчим, а також донька. Зазначає, що покарання, пов`язане з позбавленням волі (арешт), унеможливлює його реабілітацію щодо позбавлення від шкідливих звичок. Вказує на те, що документи, які додані до апеляційної скарги, не подавалися до суду першої інстанції у зв`язку з тим, що він як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду не скористався правовою допомогою і будучи не обізнаним з правових питань вважав, що збір та подання на розгляд суду першої інстанції доказів, що характеризують його особу, є обов`язком обвинувачення.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, а вирок суду змінити.
Прокурор вважав вирок суду законним і обґрунтованим та просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Мотиви суду.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися в апеляційній скарзі, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком районного суду.
Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст.309 КК України, в зв`язку з чим, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, на яких ні сторона обвинувачення, ні обвинувачений ОСОБА_6 не наполягали. Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його діянь за ч. 1 ст. 309 КК України, у апеляційній скарзі не оскаржуються.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що при призначенні йому покарання суд не в повній мірі врахував пом`якшуючих обставин, а тому необґрунтовано призначив йому суворе покарання, не заслуговують на увагу.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчинених правопорушень, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також зазначив, що визнав обставини, як такі, що пом`якшують покарання, його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Посилання ОСОБА_6 на те, що судом не враховано, що на його утриманні знаходяться хвора мати, вітчим та донька не є достатньою підставою для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання.

З огляду на матеріали кримінального провадження ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисний злочин, а саме за викрадення чужого майна. Так, вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2017 року його було засуджено за ч.1 ст.185 КК до покарання у виді 200 годин громадських робіт, у зв`язку з чим суд правильно призначив обвинуваченому покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України.
З огляду на фактичні обставини справи, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_6 за своїм видом та розміром є обґрунтованим та необхідним.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_6 з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі обвинуваченого, апеляційний суд не вбачає.
З огляду на це наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим внаслідок суворості, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення йому більш м`якого покарання, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі обвинувачений.
Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для зміни або скасування вироку, тому апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 серпня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4