Справа № 487/8524/18
Провадження № 1-кс/487/4549/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000025 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2018 року слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту із забороною відчуження на земельну ділянку, яка на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області з кадастровим номером: :01:001:0272, яке просив на підставі ч.2 ст.172 КПК України розглядати у відсутність підозрюваного ОСОБА_5 ..

Підставою для внесення клопотання стало те, що вказане майно належить підозрюваному та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

Клопотання розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.172 КПК України.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що Другим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000025 внесенего до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

Крім того, із матеріалів клопотання вбачається, що у березні 2018 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, співробітник правоохоронного органу, оперуповноважений СКП Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , володіючи злочинними зв`язками з особами, які займаються незаконним обігом психотропних речовин, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав у якості джерела отримання прибутку діяльність, пов`язану з незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту, а також незаконним збутом, на території м. Миколаєва та Миколаївської області, психотропних речовин, обіг яких обмежено амфетамін.

З метою реалізації свого злочинного плану та досягнення злочинного результату ОСОБА_5 вирішив створити стійке об`єднання осіб у формі організованої групи, яка включатиме в себе осіб, з якими останній підтримує довірчі відносини та які визнаватимуть його організаційну функцію і якості лідера.

Діючи з указаною метою, ОСОБА_5 розробив злочинний план, який передбачав: придбання психотропних речовин, обіг яких обмежено амфетаміну, їх зберігання та збут наркозалежним особам на території м. Миколаєва та Миколаївської області; залучення до вказаної злочинної діяльності осіб, з якими останній підтримує довірчі відносини, та які мають можливості

придбання психотропних речовин обіг, яких обмежено амфетаміну, мають у користуванні транспортні засоби, а також володіють зв`язками з наркозалежними особами; розроблення та дотримання членами організованої групи правил конспірації своєї незаконної діяльності; контроль за діяльністю залучених до складу організованої групи осіб щодо обліку кількості придбаної та збутої психотропної речовини, отриманих від її збуту коштів; розподіл між учасниками організованої групи отриманих від незаконного збуту психотропної речовини коштів.

Діючи згідно з розробленим планом, ОСОБА_5 залучив до вказаної злочинної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відвівши їм чіткі функції у скоєнні організованих ним злочинів, та довівши останнім деталі розробленого ним злочинного плану, об`єднавши таким чином зусилля всіх учасників для досягнення єдиного злочинного результату отримання прибутку від незаконної діяльності.

Оскільки, на той час, вказані особи ніде не працювали і бажали отримувати прибуток від незаконного обігу психотропних речовин, останні прийняли пропозицію ОСОБА_5 та дали добровільну згоду на зайняття незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та збутом психотропних речовин, обіг яких обмежено амфетаміну.

Згідно з розробленим ОСОБА_5 планом злочинної діяльності, учасникам організованої групи були відведені наступні функції:

Функції ОСОБА_7 та ОСОБА_6 передбачали: придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну; безпосередній збут психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну наркозалежним особам; отримання грошових коштів від збуту наркозалежним особам психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну; облік кількості збутого наркотичного засобу та отриманих від незаконного збуту коштів; конспірація своєї протиправної діяльності.

Крім того, функції ОСОБА_5 , як організатора організованої групи, передбачали: загальне керівництво діями членів організованої ним злочинної групи; контроль за незаконною діяльністю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; розподіл придбаної психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну між учасниками організованої групи з метою його незаконного збуту; розподіл між учасниками організованої групи коштів, отриманих від незаконного збуту психотропної речовини; прикриття від правоохоронних органів незаконної діяльності членів організованої групи.

Таким чином, при вищевикладених обставинах ОСОБА_5 сформував та очолив організовану групу, визначивши функції кожного її члена та довівши їх до відома зазначених осіб, а також розробив план злочинної діяльності, який передбачав направлення зусиль усіх учасників організованої групи на отримання єдиного для всіх злочинного результату одержання прибутку від придбання, зберігання з метою збуту та збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну.

Організована група, створена і очолювана ОСОБА_5 була стійкою, що виражалося у її тривалості, стабільності та згуртованості між собою членів організованої групи, пов`язаних спільною метою, єдиним планом злочинної діяльності, розподіленими функціями.

У ході досудового розслідування, за період з травня 2018 року по липень 2018 року, проведено 10 контролів за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, у ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які діяли у складі організованої групи.

За результатом проведених оперативних закупок та обшуків, 12.07.2018 ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

У подальшому, вищезазначеним особам, 13.07.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин, обіг яких обмежено, вчиненому повторно, організованою группою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 володіє на праві приватної власності земельною ділянкою площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області з кадастровим номером: :01:001:0272 (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.12.2018 року).

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд, у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкцією частини 3 статті 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Так, слідчим доведено, що існує необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої конфіскації, вказане в клопотанні майно належить підозрюваному та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного в клопотанні майна, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000025 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, яка на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , 14.10.1992 року площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області з кадастровим номером: :01:001:0272.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1