ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1288/18 Номер провадження 11-кп/814/418/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 жовтня 2018 року по кримінальному провадженню № 0000268 від 08.06.2018 року, № 213 від 28.06.2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлученого, не працюючого, військовозобов`язаного, який має середню спеціальну освіту, має на утриманні малолітню дитину, інвалідності не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз,
09.02.2018 року вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК У країни до 3 років позбавлення волі, від відбування якого на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік,:
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

у с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 жовтня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.ч. 1,2 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі, призначеного за цим вироком, частково приєднано покарання, призначене за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 09.02.2018 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 вирішено обчислювати з 31.10.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 2288,00 гривень процесуальних витрат за проведення експертиз.

Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.

07.06.2018 року близько 06-00 год. ОСОБА_7 , перебував у кімнаті для відпочинку працівників МТФ № 1 (ВП) «Імені Ватутіна» ТОВ агрофірма «Хорольська», що знаходиться за адресою с. Вишневе, Хорольського району, де у нього виник умисел на викрадення чужого майна, а саме крадіжки рюкзака та його вмісту належного ОСОБА_8 , який знаходився на підлозі біля стільця вище вказаної кімнати.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю власника рюкзака та інших осіб, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав вище вказану сумку - рюкзак вартістю 50 грн. 00 коп., згідно висновку товарознавчої експертизи №1137 від 03.07.2018 року, в якому знаходилися спортивні чоловічі штани марки «Reebok» вартістю 218 грн. 33 коп., згідно висновку товарознавчої експертизи №1136 від 04.07.2018 року, зарядний пристрій марки «МЕІZU» вартістю згідно довідки вартості 145 грн., навушники марки «Філіпс» вартістю згідно довідки вартості 200 грн., сумка на пояс вартістю згідно довідки вартості 120 грн. та грошові кошти у сумі 200 грн., який він забрав та вийшовши із кімнати пішов на автобусну зупинку.

В подальшому ОСОБА_7 залишив викрадений ним рюкзак та спортивні чоловічі штани собі та зберігав їх вдома за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , грошові кошти у сумі 200 грн. витратив на власні потреби, зарядний пристрій марки «MEIZU», навушники марки «Філіпс» та сумку на пояс останній загубив по дорозі додому, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 933 грн. 33 коп.

Крім цього, 28.06.2018 року приблизно о 01-00 год., перебуваючи у приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: вул. Ціолковського, 4, смт. Семенівка Семенівського району Полтавської області, де діючи на підставі раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю ОСОБА_9 , таємно викрав із столу мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy J1 2016 Duos SM-J220 Gold, вартістю 1700 грн., із чохлом-книжкою із шкірозамінника золотистого кольору, вартістю 55 грн.

Після цього, ОСОБА_7 із місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1755 грн.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подали

Обвинувачений ОСОБА_7 у принесеній апеляції просить вирок суду щодо нього змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого через суворість та пом`якшити призначене покарання, врахувавши при цьому визнання вини, щире каяття , сприяння у розкритті злочину, повне відшкодування шкоди, відсутність претензій з боку потерпілих та перебування на його утриманні малолітньої дитини.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 подану апеляцію підтримав та просив задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор просила відмовити у задоволенні апеляції обвинуваченого, вважаючи вироку суду законним, обґрунтованим та вмотивованим, а покаранням таким, що відповідає ступеню тяжкості та особі обвинуваченого.

Мотиви суду

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд вказаних вимог дотримався в повному обсязі.

Так, висновки суду щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України ґрунтуються на правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставинах і ніким з учасників процесу не оскаржуються. При цьому, за погодженням сторін кримінального провадження судом не досліджувалися докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та справа була розглянута в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів апеляційного суду відповідно до вимог статті 404 КПК України.

Доводи апеляції обвинуваченого про невідповідність призначеного йому покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення через його суворість та наявність підстав для пом`якшення призначеного покарання, колегія суддів вважає непереконливими з таких підстав.

Так, відповідно до вимог статей 50,65 КК особі , яка вчинила злочин , має бути призначене покарання , необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості , співмірності та індивідуалізації , покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій , їх небезпечності та даним про особу винного.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, наявність пом`якшуючих покарання обставин, якими суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обтяжуючих, кількість епізодів вчиненого злочину, особу винного, який не працює, має на утриманні малолітню дитину, яка проживає разом з матір`ю , за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності , даний злочин вчинив в період іспитового строку, що свідчить про нього як про особу , яка схильна до протиправної поведінки та яка вперто не бажає ставати на шлях виправлення.

Враховуючи вищевикладене місцевий суд, врахувавши досудову доповідь органу пробації, в якій зазначено про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 соціально-виховних заходів в умовах цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, дійшов до обґрунтованого висновку про призначення покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі строком на 2 роки з реальним його відбуванням.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що покарання у виді позбавлення волі було призначено у майже мінімальному розмірі, передбаченому відповідною статтею.

Усі наведені в апеляції пом`якшуючі покарання обставини в повній мірі враховані судом першої інстанції.

Покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків судом також призначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Окрім того, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ніде не працював, суспільно-корисною працею не займався, неодноразово засуджений, що ставить під сумнів перебування на його утриманні малолітньої дитини.

Відсутність матеріальних претензій з боку потерпілих, з огляду на вищенаведені обставини, не можуть бути беззаперечними підставами для пом`якшення призначеного покарання обвинуваченому.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку , що призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів і підстав вважати його вочевидь несправедливим через його суворість , на чому наголошується в апеляції обвинуваченого , не вбачається.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства , які ставили б під сумнів законність , обґрунтованість та вмотивованість судового рішення , колегією суддів не встановлено.

Судове рішення суду першої інстанції є законним , обґрунтованим і вмотивованим , а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення , а вирок суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 жовтня 2018 року щодо нього без змін;

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту проголошення , а особою, яка перебуває під вартою - у той же самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

____________ _________________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3