Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6472/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0008335 від 18.10.2016 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Придніпровський районний суд м. Черкаси здійснює розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 13 грудня 2018 року обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено в розшук, зупинено кримінальне провадження до його розшуку та надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , з метою його приводу до Придніпровського районного суду м. Черкаси для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до рапорту о/у Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 04.01.2019 року обвинуваченого ОСОБА_5 було розшукано та доставлено до суду.

04 січня 2019 року відновлено провадження по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 України та призначено судовий розгляд на 04 січня 2019 року.

Прокурором подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивовано тим, що Придніпровським районним судом м. Черкаси проводится судовий розгляд обвинувального акту по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008335 від 16.10.2016 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України. Проте обвинувачений ОСОБА_5 систематично не зявляється до суду для участі в судових засіданнях, змінив місце проживання, що унеможливило виконання органами внутрішніх справ рішень Придніпровського районного суду м. Черкаси про примусовий привід ОСОБА_5 . Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжний захід тримання під вартою, застосовується під час судового провадження судом за клопотанням прокурора. Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні замаху на тяжкий злочин корисливої спрямованості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, здійснюючи вплив на свідків, продовжуючи злочинну діяльність, враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів, тому в судовому засіданні просила задовольнити клопотання.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо можливості задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступного.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення від вказаного покарання особа може переховуватись від слідства та залишити місце свого постійного проживання; незаконно впливати на свідків у цьому з кримінальному провадженні, та з метою пом`якшення своєї вини або взагалі уникнення відповідальності може вплинути на вказаних свідків з метою зміни їх показів; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчинити аналогічний злочин.

Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні замаху на тяжкий злочин корисливої спрямованості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, здійснюючи вплив на свідків, продовжуючи злочинну діяльність.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Судом встановлено, що підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та залишити місце свого постійного проживання; незаконно впливати на свідків у цьому з кримінальному провадженні, та з метою пом`якшення своєї вини або взагалі уникнення відповідальності може вплинути на вказаних свідків з метою зміни їх показів; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчинити аналогічний злочин.

Суд враховує, що ОСОБА_5 раніше судимий, відсутнє постійне місце проживання, неоднаразово не з`являвся в судові засідання.

Але, приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 свідомо усвідомлюючи значення своїх протиправних дій та їх наслідки, вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які є достатніми для переконання, що існують підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти тим ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування, тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 04.03.2019 року включно. Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Виходячи із формулювання обвинувачення ОСОБА_5 , суд вважає за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.. 194 КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 38420 гривень.

На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст. 182, 183, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0008335 від 18.10.2016 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, строком 60 днів, тобто до 04 березня 2019 року, включно.
Одночасно визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, а саме 38420 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (протягом строку дії цієї ухвали).

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , наступні обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту за місцем проживання, а саме м.Черкаси - без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон з України.

Після отримання та перевірки оригінала документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» повинна негайно здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора Черкаської місцевої прокуратури та Придніпровський районний суд м. Черкаси.

З моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави, строком до 04.03.2019 року.

Роз`яснити обвинуваченому, ОСОБА_5 , положення п.п. 8, 10 ст.182 КПК України, згідно з якими у разі, якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Копію ухвали негайно вручити прокурору Черкаської місцевої прокуратури, обвинуваченому, захиснику, начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», до відому та виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 08.01.2019 року о 10 год.00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1