ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/192/19 Справа № 182/442/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000127 стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Дніпропетровську, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8
підозрюваної ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскаржуваного рішення.
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 год. 30хв. 21 березня 2019 року включно з визначення застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 96 050 грн.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, тому існує ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також наявний ризик незаконного впливу на свідка, оскільки підозрюваній відомо місце його роботи, однак недоведеним є ризик у виді можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Слідчим суддею також враховано, що підозрювана раніше не судима, має постійне місце роботи, де характеризується позитивно, наявність батьків, але застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначає про необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка не відповідає вимогам КПК України. Вважає пред`явлену ОСОБА_7 підозру необґрунтованою, яка жодним доказом не підтверджена, а свідок ОСОБА_9 у протоколі допиту не зазначає, що від неї вимагають гроші, будь-якої інформації, яка б вказувала на вимагання неправомірної вигоди немає. Крім того, вважає заявлені ризики не доведеними, оскільки підозрювана не має наміру ухилятися від слідства та суду, впливати на свідка, мешкає за місцем реєстрації та має міцні соціальні зв`язки.
В доповненнях до апеляційної скарги захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, якого буде більш ніж достатньо, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваної, при цьому посилається на необґрунтованість пред`явленої підозри та на відсутність фактичних доказів можливості вчинення ОСОБА_7 однієї з дій, передбачених ст. 177 КПК України.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні підозрювана та її захисник підтримали апеляційну скаргу з доповненнями, просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною першою статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею не були дотримані належним чином, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, є частково обґрунтованими. Внаслідок чого ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, 23 січня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, зокрема, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04 січня 2019 року, згідно якого ОСОБА_7 повідомила, що для отримання ліцензії їй необхідно буде надати певний пакет документів та грошові кошти, у тому числі 51 860 гривень за позитивне вирішення питання видачі ліцензії, які остання передасть посадовим особам ДАБІ України, протоколом огляду речей та документів від 22 січня 2019 року, об`єктом якого були грошові кошти, а також імітаційні засоби серії № НОМЕР_1 , надані ОСОБА_9 для подальшої передачі за видачу ліцензії, протоколом огляду місця події від 22 січня 2019 року, згідно якого за добровільною згодою в приміщенні ТОВ ЮК Візард+ ОСОБА_7 надано грошові кошти, на яких маються сліди жовто-зеленого кольору при освітленні люмінесцентною лампою, з яких 72 штуки імітаційних купюр серії ЗГ 1649464 та грошові кошти в національній валюті України номіналом по 500 грн, протоколом обшуку від 22 січня 2019 року приміщення АДРЕСА_2 , під час якого у ОСОБА_7 виявлено кофту білу з чорними написами, на рукавах якої було виявлено сліди жовто-зеленого кольору при освітленні ультрафіолетовою лампою, а також іншими матеріалами.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні вказаного злочину повністю спростовуються дослідженими матеріалами.
Крім того, що стосується доводів сторони захисту щодо зібраних доказів по кримінальному провадженню про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, зокрема, відсутності будь-якої інформації, яка б вказувала на вимагання неправомірної вигоди, щодо правильності кваліфікації дій підозрюваної, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу, у зв`язку з чим вказані доводи є передчасними.
Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існує, а саме підозрювана, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 8-ми років з конфіскацією майна, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, може незаконно впливати на свідка з метою зміни її показів, оскільки обізнана про місце її роботи, тому без застосування жодного запобіжного заходу до неї, остання буде мати можливість спілкування з нею.
Однак, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків у вигляді можливого переховування від досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, належних доказів з приводу цього суду не надано, на виклики в судове засідання в суд апеляційної інстанції підозрювана з`являлася, будучи звільненою з-під варти під заставу від виконання покладених на неї обов`язків не ухилялася, тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є належними.
Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з наявністю ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України в тій мірі, що для його запобігання необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, відповідно до ст. 178 КПК України, апеляційний суд також враховує вагомість доказів, які є достатніми для підозри ОСОБА_7 про її причетність до вчинення даного злочину, що є тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років з конфіскацією майна, особу підозрюваної, її молодий вік, наявність в неї міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, реєстрації та проживання, відсутності судимостей та те, що до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Згідно установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
На переконання апеляційного суду, наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Водночас апеляційний суд не погоджується з доводами сторони захисту, що достатнім буде застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, але, враховуючи в сукупності всі обставини справи, вважає, що для нівелювання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, до неї можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме домашній арешт з покладенням на неї відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Враховуючи те, що застосований судом першої інстанції запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави скасовується у зв`язку з постановленням апеляційним судом нової ухвали, внесені в якості застави грошові кошти повинні бути повернуті заставодавцю ОСОБА_10 .
Таким чином, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 є частково обґрунтованою, тому підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.
Керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову, якою клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , погоджене з прокурором ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22-00 години до 06-00 години строком до 20 березня 2019 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, а саме:
- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, чи суду;
- в період часу з 22-00 години до 06-00 години не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Повернути заставодавцю ОСОБА_10 грошові кошти в розмірі 96 050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень, які були внесені в якості застави згідно ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000127 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.
Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4