Справа №585/661/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/121/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з правом внесення застави, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоркіне, Нижньогірського району АРК, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу

23.11.2015 року Роменським міськрайонний судом Сумської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 69, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 3 роки 6 місяців. Звільнений 26.11.2018 року по відбуттю строку покарання

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0000075 від 30.01.2019 року, яке перебуває в провадженні СВ Роменського ВП ГУНП України в Сумській області, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

21.02.2019 року ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області клопотання слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області задоволено. Обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб. Строк тримання під вартою визначено рахувати з моменту затримання, тобто з 19.02.2019 року з 17 год. 40 хв.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 20.04.2019 року до 17 год. 40 хв. або до дня внесення застави.

Визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 55 590 грн., В разі внесення застави, уповноважену службову особу місця позбавлення волі, зобов`язано негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю або суд.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покладено на ОСОБА_7 виконання ряду обов`язків.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати для ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У своїх доводах посилалась на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді належним чином не обґрунтована, не наведено мотивів, з посиланням на докази, з який слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На переконання захисника, слідчим суддею, в порушення вимог ст.ст. 2, 7, 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, не було оцінено в сукупності всі обставини, які в даному випадку мають бути оцінені, зокрема міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність в нього пристарілої баби, якій він допомагає та віку засудженого.

Вказує також, що один лише характер діяння, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 не може вважатись достатньою підставою для обрання такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, забезпечить належним чином дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час проведення досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді, а також позбавляє можливості вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Апелянт захисник ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду його апеляційної скарги, до суду не з`явився, а надав клопотання про розгляд апеляції за його відсутності, з`явитися не може у звязку з хворобою. Підозрюваний ОСОБА_7 та прокурор на заперечували щодо розгляду апеляційної скарги без участі апелянта, оскільки участь захисника в даному апеляційному провадженні не є обов`язковою, тому апеляційний розгляд відповідно до вимог п.4 ст.405 КПК України проведено без його участі.

Тому заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу захисника задовольнити, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження, в провадженні СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області, перебуває кримінальне провадження № 0000075 від 30.01.2019 року в якому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Так, органами досудового слідства 14.02.2019 року та 19.02.2019 року повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні наступних дій:

- він маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння корисливих злочинів, 13.01.2019 року, близько 13 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Продуктова хата», за адресою: м. Ромни Сумської області, вул. Руденка, 7, шляхом вільного доступу, повторно, вчинив крадіжку банки з цільними лісовими горіхами «Кешью», об`ємом 2 л., вартістю 791 грн., залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 , збитків на вказану суму;

- 29.01.2019 року, приблизно об 11 год. 15 хв., ОСОБА_7 з приміщення магазину ТОВ «Мобіжук», що розташований за адресою: м. Ромни, вул. Соборна, 3, шляхом вільного доступу, повторно, вчинив крадіжку мережевого шурупокруту «Свитязь СДШ 450РР». З викраденим майном зник з місця вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд. Своїми діями завдав ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 399 грн.;

- 19.02.2019 року, близько 14 год. 35 хв., ОСОБА_7 перебуваючи біля будинку №34 по вул. Соборна в м. Ромни, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, переконавшись в таємності своїх дій для потерпілого та сторонніх осіб, взяв до рук належну ОСОБА_11 електродриль земельного кольору марки «DWT», та почав від`єднувати кабель живлення від електропродовжувача. У цей час дії ОСОБА_7 стали помітними потерпілому, який висловив вимогу припинити злочинні дії. Разом з викраденим майном ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину. Потерпілому завдано збитків на суму 1000 грн.

19.02.2019 року о 17 год. 40 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.ст. 208-211 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (а.с. 30-31).

21.02.2019 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області із клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою звернувся слідчий СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 (а.с. 1-3), яке ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.02.2019 року було задоволено, застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави в розмірі 55 590 грн. У разі внесення застави, покладено на підозрюваного певні обов`язки (а.с. 42-44).

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 .

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. Між тим, свою вину в інкримінованому злочині не заперечив і сам підозрюваний ОСОБА_7 в ході судового розгляду клопотання слідчого.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомлених ОСОБА_7 підозр, чогось очевидно недопустимого чи безпідставного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Що стосується твердження захисника про те, що на час обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 в суді першої інстанції, можливо було обрати інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, то колегія суддів зазначає таке.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, а також з огляду на суспільну небезпечність самих кримінальних правопорушень, у вчиненні, яких підозрюється ОСОБА_7 .

Як вбачається з матеріалів провадження, в ході розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінюючи в сукупності обставини провадження, та виконуючи вимоги ст.183 КПК України, урахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років і дійшов обґрунтованого висновку, що мають місце передбачені ст. 177 КПК України ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Зокрема, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 будучи неодноразово судимим, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену судимість на шлях виправлення не став та після звільнення 26.11.2018 року, ним було вчинено два адміністративні правопорушення, та він підозрюється в скоєнні декількох кримінальних правопорушень, які мали місце період часу з 13.01.2019 року по 19.02.2019 року. Останнє з інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, було скоєно через декілька днів після оголошення йому підозри за ч. 2 ст. 185 КУпАП. Вказане свідчить про небажання ОСОБА_7 змінити своє ставлення до протиправної поведінки та наявності обґрунтованих ризиків продовження ним своєї злочинної діяльності.

Крім цього, ОСОБА_7 є працездатною особою, проте ніде не працює, доходів не має, не одружений, що свідчить про відсутністю у нього усталених соціальних зв`язків.

Також, слідчим суддею у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України вмотивовано, з урахуванням наявних підстав та обставин у кримінальному провадженні, визначив щодо ОСОБА_7 заставу у розмірі 30 мінімальних заробітних плат.

З вищенаведеними висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів.

Тому, враховуючи наведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді суду першої інстанції про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вищевказаних ризиків.

Що стосується доводів апелянта про наявність у підозрюваного баби похилого віку, якій він допомагає, як на підставу для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, то колегія суддів зазначає, що ці обставини існували і до вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, однак не виступили стримуючим його неправомірні дії фактором. ОСОБА_7 повідомив під час розгляду справи в суді першої інстанції, що допомога його бабі надається соціальним працівником, а тому в зв`язку обранням йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, баба підозрюваного, яка є особою похилого віку, не буде позбавлена сторонньої догляду.

Враховуючи те, що у ОСОБА_7 відсутні міцні соціальні зв`язки, він не працює, доходів не отримує, а також його поведінку після звільнення з місць позбавлення волі, колегія суддів дійшла висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 в ході досудового розслідування. Доказів, які б давали безумовні підстави для пом`якшення підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження, здобуто не було.

За таких обставин, слідчий суддя, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми та оціненими доказами, постановив законне та обґрунтоване рішення, підстави для його зміни чи скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176 - 177, 183, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2019 року про обрання підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з правом внесення застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4