Провадження № 11-кп/4820/249/19
Категорія :на ухвалу суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10 грудня 2018 року,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 10 грудня 2018 року в задоволенні клопотання прокурора Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_9 про застосування спеціальної конфіскації щодо мисливської рушниці "Сайга 20" № НОМЕР_1 , відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора суд першої інстанції виходив з того, що у ч.ч. 2, 3 ст.96-1 КК України визначені підстави застосування спеціальної конфіскації. Зокрема п.1 ч.2 ст. 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується на підстав обвинувального вироку суду.

Таким чином, питання щодо застосування спеціальної конфіскації не є питанням, яке пов`язане з виконанням вироку і не може бути вирішене в порядку п.14 ст.537 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10 грудня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання прокурора, вирішити долю речового доказу у кримінальному провадженні №0000338 від 06.05.2018 р. та конфіскувати мисливську рушницю «Сайга 20», № НОМЕР_1 в дохід держави.

При цьому вказує, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 25.10.2018 р. не вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні, як того вимагає п.12 ч.1 ст.368 КПК України.

Суд прийшов до помилкового висновку, що він позбавлений можливості вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено про наявність речового доказу мисливської рушниці «Сайга 20», № НОМЕР_1 і вказаний реєстр з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості було направлено для розгляду в Хмельницький міськрайонний суд. А відповідно до ч.4 ст.291 КПК України надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Суд не врахував, вимоги ч.9 ст.100 та п.4 ч.2 ст.539 КПК України, згідно яких питання про долю речових доказів під час судового розгляду вирішується судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження, а в ході виконання вироку - судом який постановив це рішення. Крім того п.14 ч.1 ст.537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків, суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви, протиріч, що виникають при виконанні вироку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника, думку прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі:

1) обвинувального вироку суду;

2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру;

4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру.

У випадках, коли об`єктом спеціальної конфіскації є майно, вилучене з цивільного обороту, вона може бути застосована на підставі:

1) ухвали суду про закриття кримінального провадження з інших підстав, аніж звільнення особи від кримінальної відповідальності;

2) ухвали суду, постановленої в порядку частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням слідчого чи прокурора, якщо кримінальне провадження закривається ними (ч.ч. 2, 3 ст.96-1 КК України).

З матеріалів клопотання видно, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 25.10.2018 р. затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 05 липня 2018 року між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

29 листопада 2019 року прокурор Хмельницької місцевої прокуратури в порядку ст.539 КПК України звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, у якому просив вирішити долю речового доказу в кримінальному провадженні №0000338 від 06.05.2018 р. по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та застосувати спеціальну конфіскацію мисливську рушницю «Сайга 20» № НОМЕР_1 конфіскувати в дохід держави.

У клопотанні прокурор зазначав, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 25.10.2018 р не вирішено питання про застосування спеціальної конфіскації щодо мисливської рушниці «Сайга 20».

Оскільки відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, суд першої інстанції правильно вказав в ухвалі, що питання застосування спеціальної конфіскації не є питанням, яке пов`язане з виконанням вироку і не може бути вирішене в порядку п.14 ст.537 КПК України.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він ґрунтується на нормах кримінального процесуального закону.

Твердження прокурора про те, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 25.10.2018 р. не вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні, як того вимагає п.12 ч.1 ст.368 КПК України, судом першої інстанції спростовані.

Так під час судового розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_7 суду не були надані і ним не досліджувались будь-які процесуальні документи щодо наявності у справі речових доказів та необхідності вирішення їх долі, у зв`язку з чим суд був позбавлений можливості вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів.

Посилання в апеляційній скарзі на ч.4 ст.291 КПК України згідно якої надання суду інших документів, крім зазначених у цій нормі, до початку судового розгляду забороняється, безпідставне.

Прокурор не позбавлений був можливості надати суду процесуальні документи щодо наявності у справі речових доказів та необхідності вирішення їх долі під час розгляду справи в суді.

Не впливають на законність ухвали суду доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував, вимоги ч.9 ст.100 та п.4 ч.2 ст.539 КПК України, згідно яких питання про долю речових доказів під час судового розгляду вирішується судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження, а в ході виконання вироку - судом який постановив це рішення.

Підстави застосування спеціальної конфіскації визначені у ч.ч. 2, 3 ст.96-1 КК України. Зокрема, за п.1 ч.2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підстав обвинувального вироку суду.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 25.10.2018 р. не вирішувалося питання про спеціальну конфіскацію та долю речового доказу.

Тому питання про спеціальну конфіскацію та долю речового доказу не може вирішуватися в ході виконання вироку, і таке питання не відноситься до інших питань про всякого роду сумніви, протиріччя, що виникають при виконанні вироку, які суд має право вирішувати під час виконання вироків відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК

Ухвала суду першої інстанції є постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10 грудня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: