ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 610/920/15-к Номер провадження 11-кп/814/512/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК - Т.З.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора обвинуваченихОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000088 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 5 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Асіївка та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, розлучений, неодноразово судимий, в тому числі:

5 березня 2015 року 17 лютого 2017 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі,

визнаний винуватим та засуджений:

- за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 5 березня 2015 року більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, засуджений на 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, маючий на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючий, судимий:

10 січня 2014 року Ленінським районним судом м. Харків за ч.2 ст.342 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн., який не сплачено,

визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

Вирок Ленінського районного суду м. Харків від 10 січня 2014 року ухвалено виконувати самостійно.

Постановлено стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в дольовому порядку порівну по 614 грн. 35 коп., а з ОСОБА_7 додатково 785 грн. 40 коп. таких витрат.
Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком суду, обвинувачені визнані винуватими у вчиненні злочинів за таких обставин.

22 січня 2015 року близько 18 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою групою осіб з особою, матеріали відносно якої зупинені, поблизу будинку №54 по вулиці Соборній в м. Балаклія Харківської області, повторно, відкрито викрали майно потерпілої ОСОБА_9 , спричинивши їй матеріальних збитків на загальну суму 233 грн.
Цього ж дня близько 18 год. 40 хв. обвинувачені поблизу будинку №4 по провулку Мисливському в цьому ж місті, діючи за попередньою змовою групою осіб з особою, матеріали відносно якої зупинені, повторно, відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_10 , завдавши їй матеріальних збитків на загальну суму 573 грн.
Також, ОСОБА_7 засуджено за те, що він, 14 листопада 2014 року близько 18 год., таємно, повторно, шляхом злому вхідних дверей, незаконно проник до приміщення ВІЛ-лабораторії Комунального закладу охорони здоров`я Балаклійської районної ради «Балаклійська центральна клінічна районна лікарня», яка розташована по вулиці Партизанській, 25 в м. Балаклія Харківської області та заволодів майном потерпілої ОСОБА_11 на загальну суму 281 грн.
Крім того, на початку грудня 2014 року ОСОБА_7 таємно, повторно, шляхом злому вхідних дверей, незаконно проник до приміщення цієї ж ВІЛ-лабораторії та заволодів майном потерпілої ОСОБА_12 вартістю 1700 грн.
06 та 08 січня 2015 року, в світлий час доби, ОСОБА_7 таємно, повторно, проник на територію домоволодіння та до будинку, який розташований по АДРЕСА_3 , у цьому ж населеному пункті, та викрав майно потерпілої ОСОБА_13 на загальну суму 765 грн. та 611 грн., відповідно.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 прохає пом`якшити призначене покарання, врахувавши щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, позитивні характеристики та незадовільний стан здоров`я.

Інші учасники провадження вирок щодо ОСОБА_7 не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційної скарги, міркування обвинуваченого ОСОБА_8 та думку прокурора, які вважали рішення суду щодо ОСОБА_7 законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України в апеляційній скарзі не спростовуються.

Покарання обвинуваченому призначене у відповідності до вимог ст.65, ст.50 та ч.1 і ч.4 ст.70 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і є справедливим.

Доводи обвинуваченого про можливість пом`якшення призначеного покарання є непереконливими.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, місцевий суд, з огляду на обставини, які пом`якшують покарання, в тому числі і ті, про які наголошено в апеляційній скарзі, враховуючи дані про особу винного, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, призначив ОСОБА_7 покарання, наближене до мінімального, передбаченого в даному випадку кримінальним законом з огляду на застосування ч.4 ст.70 КК України.

Тому відсутні підстави для пом`якшення призначення покарання.

При цьому колегія суддів враховує, що на час розгляду провадження апеляційним судом обвинувачений ОСОБА_7 відбув покарання за цим вироком. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення щодо ОСОБА_7 , колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407 та ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 5 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу,- без задоволення.

Вважати ОСОБА_7 таким, що відбув покарання за цим вироком суду.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4