Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2867/14-к
Провадження № 1-кп/480/59/19
ВИРОК
Іменем України

14 травня 2019 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження за № 0001305 від 07.10.2013 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новогригорівка Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого:
- 23.04.2017 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч.1 ст.263, ст.348, ч.2 ст.15, п.п. 1,5,13 ч.2 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Протягом 2014 року (більш точної дати та часу не встановлено), ОСОБА_4 незаконно придбав з присадибної ділянки д/б №21 СВТ «Дружба» с.Сливине Миколаївського району Миколаївської області особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, а саме, зірвав листя з власно вирощених рослин коноплі, виготовив шляхом висушення та подрібнення, та почав незаконно зберігати за місцем свого проживання до моменту вилучення співробітниками правоохоронного органу в ході проведення санкціонованого обшуку 10.10.2014 року в період часу з 09 години 45 хвилин по 12 годину 15 хвилин, під час якого виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою (в перерахунку на висушену речовину) 785,914 г, що відповідно до наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є великим розміром. Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_4 зберігав за місцем свого мешкання в приміщенні дачного будинку за адресою: АДРЕСА_1 та в приміщенні квартири, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і показав, що на присадибній ділянці д/б АДРЕСА_1 власноручно вирощував коноплю, листя якої згодом зірвав, висушив, подрібнив та почав зберігати за місцем свого проживання. В цілому, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку №2030 від 10.10.2014 року, надана на експертизу речовина та речовина в суміші, вилучена в ході обшуку у ОСОБА_4 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною масою у перерахунку на висушену речовину 785,914 г.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому, з`ясував те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При викладених обставинах, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.309 КК України незаконне придбання, виготовлення, зберігання, наркотичних засобів, без мети збуту наркотичних засобів у великих розмірах.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак, з 2001 року перебуває на профілактичному обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері, як особа, що має синдром залежності від опіоїдів; раніше судимий за вчинення тяжких злочинів. Одночасно, ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав свою вину, щиро каявся у скоєному правопорушенні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття. Вказана обставина встановлена в судовому засіданні.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, а також те, що обвинувачений раніше вчиняв аналогічні злочини, суд вважає, що для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення обвинуваченого слід обрати покарання у виді позбавлення волі, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Також суд дійшов висновку про необхідність застосування положень ч.4 ст.70 КК України, призначивши покарання за сукупністю злочинів.

Крім того, відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Велика Палата Верховного Суду 29.08.2018 року під час розгляду справи №663/537/17 надала правовий висновок щодо застосування норми ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Суд вказав, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Отже, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необхідність зарахування ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення:
1) з дня його затримання, тобто з 11.10.2014 року, по день зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, тобто по 05.06.2015 року, включно;
2) з дня його затримання з 19.08.2016 року по день набрання вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.04.2017 року законної сили, тобто по 23.05.2017 року, включно;
3) з дня його тимчасового залишення в Державній установі Миколаївський слідчий ізолятор, тобто з 21.02.2018 року, по день набрання вироком чинності, включно,
за правилами ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речовим доказом у даному кримінальному провадженні є небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 782,914 г. Вищевказаний речовий доказ передано до камери речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області. На підставі ст.100 КПК України зазначений речовий доказ слід знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення судово-хімічної експертизи №2030 від 10.10.2014 року вартістю 196 грн 56 коп. Вказані витрати є підтверджені документально та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
При цьому, відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: згідно з п.1 ст.177 КПК України переховуватися від суду; згідно з п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; згідно з п.4 ч.1 ст.177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Зокрема, згідно з ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; відповідно до п.4 ч.1 ст.178 КПК України міцність соціальних зв`язків; відповідно до п.6 ч.1 ст.178 КПК України репутацію обвинуваченого.
Так, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, є раніше судимим, не має міцних соціальних зв`язків. Отже, враховуючи існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.04.2017 року остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України зарахувати ОСОБА_4 відбуте покарання за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.04.2017 року з 23.05.2017 року по 21.02.2018 року.

Початок строку відбуття покарання за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення: 1) з дня його затримання, тобто з 11.10.2014 року, по день зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, тобто по 05.06.2015 року, включно; 2) з дня його затримання з 19.08.2016 року по день набрання вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.04.2017 року законної сили, тобто по 23.05.2017 року, включно; 3) з дня його тимчасового залишення в Державній установі Миколаївський слідчий ізолятор, тобто з 21.02.2018 року, по день набрання цим вироком законної сили, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-хімічної експертизи №2030 від 10.10.2014 року, які документально підтверджені у розмірі 196 (сто дев`яносто шість) грн 56 коп (Миколаївський НДЕКЦ МВС України р/р 7675, Банк ДКСУ м.Києва, МФО 820172, ).

Речовий доказ, а саме: небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 782,914 г, який переданий на зберігання до камери речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст.394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

14.05.2019