ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/684/17 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/89/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.121 КК України
УХВАЛА
Іменем України
11 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.08.2018р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Костянтинівка Краснокутського району Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, одружений, непрацюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-18.10.2001р. Краснокутським районним судом Харківської області за ст.185 ч.2, 3 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.104, 105 КК України та іспитовим строком 2 роки;
-03.01.2002р. Валківським районним судом Харківської області за ст.185 ч.3, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-23.03.2005р. Валківським районним судом Харківської області за ст.185 ч.3, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-12.05.2005р. Валківським районним судом Харківської області за ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
-23.06.2010р. Валківським районним судом Харківської області за ст.185 ч.3, ст.186 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі;
засуджений за ч.1 ст.121 КК України із урахуванням положень ст. 69 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі.

Згідно вироку, ОСОБА_8 21.12.2016р. приблизно о 12год., перебуваючи в приміщенні рибної бази ФЛП «Нескародєв Ю.Н.», що розташована за адресою: м. Харків, вул. Єнакіївська, 19, вступив в словесний конфлікт з раніше знайомим йому ОСОБА_9 .. Після вказаного конфлікту у ОСОБА_8 виник злочинний намір спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_8 підійшов до будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де почав чекати на ОСОБА_9

21.12.2016р. приблизно о 17год., ОСОБА_8 , перебуваючи за вказаною адресою, дочекався ОСОБА_9 , в ході розмови, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почався словесний конфлікт, який перейшов у бійку, під час якої ОСОБА_8 дістав шило, яке мав при собі, та маючи намір на причинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що від його дій можуть настати тяжкі наслідки для здоров`я потерпілого та допускаючи настання зазначених наслідків, діючи умисно, наніс потерпілому ОСОБА_9 два удари шилом в область грудної клітини зліва, один удар в область живота зліва та два удари шилом в бокову поверхню лівого стегна, спричинивши останньому: проникаючі колоті поранення лівої половини грудної клітини, не проникаюче колоте поранення лівої половини животу та колоті поранення лівого стегна. По ступеню тяжкості проникаючі колоті поранення лівої половини грудної клітини, які ускладнилися виникненням лівобічного гемо пневмотораксом, належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, не проникаючі поранення лівої половини животу та лівого стегна відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я тривалістю більше 6-ти днів, але не більше трьох тижнів (21 дня).

Прокурор у поданій апеляційній скарзі, не оскаржуючи встановлені фактичні дані та кваліфікацію, просить вирок суду скасувати в наслідок м`якості призначеного покарання та ухвали новий, яким призначити 6 років позбавлення волі. Крім того, прокурор звертає увагу на те, що умовою застосування ст.69 КК України є наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, а суд жодної такої обставини не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника, які вважали вирок суду правомірним, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно вироку (т.1 а.с.176-185) фактичні обставини справи встановлені у загальному порядку на підставі досліджених у суді доказах.

Колегія суддів погоджується з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України оскільки ОСОБА_8 , своїми умисними діями, вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Виходячи з вищевикладеного, перевіряючи апеляційні доводи, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , районний суд вказав, що врахував: суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який одружений, своїх дітей не має, але мешкає із дружиною та двома її дітьми вихованням та утриманням яких займався, що підтверджується довідкою КЗ «Харківська спеціалізована школа 1-Ш ступенів № 5 з поглибленим вивченням окремих предметів Харківської міської ради (а.с.129), на час арешту працював без офіційного працевлаштування на протязі приблизно 2 років, має захворювання очей, що підтверджується випискою із медичного картки, крім того були виявлені наступні хвороби: хронічний гастродуоденіт в стадії нестійкої ремісії, а станом на 30.11.2017р. в стадії загострення, гастроезофагальна рефлюксна хвороба, гіпертрофічна, ерозивна, антральна гастропатія, був призначений курс лікування, а також гипертонічний астигматизм обох очей, амбліопія обох очей, періодично східна косоокість, ангіопатія сітківки обох очей. ОСОБА_8 раніше був неодноразово засуджений, судимість не знята та не погашена, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога, позитивно характеризується.

Обтяжуючою покарання обставиною суд визнав рецидив злочинів.

Крім того, суд також згідно відповіді ДУ «Харківська установавиконання покарань №27» на запит суду, встановив, що при прибуттю ОСОБА_8 до установи у нього були виявлені тілесні ушкодження: гематоми пери орбітальних областей з обох сторін, а також гематома спинки носу. Разом з особовою справою ОСОБА_8 була надана медична документація, з якої було встановлено, що у ОСОБА_8 був закритий перелом кісток носа, периорбітальні гематоми з обох сторін, забій м`яких тканин обличчя, правої вушної раковини, була рекомендована консультація хірурга та нейрохірурга.

Виходячи з цього, районний суд прийшов до висновку, що враховуючи, що ОСОБА_8 щиро шкодував про заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, та визнав провину за ст.124 КК України заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищенні меж необхідної оборони, що суд розцінив як позицією захисту, а ні способом уникнути відповідальності. Обставини вчиненого злочину, а саме поведінку самого потерпілого, який був ініціатором конфлікту, а також першим почав наносити удари обвинуваченому, що було підтверджено в судовому засіданні свідками, висновком експертизи відносно обвинуваченого, а також оглянутим в судовому засіданні диском, який був долучений до матеріалів справи в якості доказів, де під час допиту потерпілий зазначав, що він був ініціатором конфлікту із обвинуваченим, що в свою чергу не звільняє від відповідальності обвинуваченого за вчинене та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Суд також враховує стан здоров`я обвинуваченого, ті обставини, що він після звільнення із місць позбавлення волі, одружився, постійно, але не офіційно працював, займався родиною та дітьми своєї дружини, що було встановлено в судовому засіданні, позитивно характеризується тому прийшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України, а саме: нижче нижчої межи покарання, передбаченого санкцією ст.121 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі, що буде справедливим та відповідати принципам та цілям призначення покарання.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини справи та характеризуючи обставини щодо обвинуваченого колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно визначився з видом та розміром призначеного покарання але не зазначив відповідно до ст.66 КК України які ж саме обставини він врахував для застосування ст.69 КК України.

Оскільки районний суд не дотримався умов застосування ст.69 КК України то колегією суддів встановлено порушення передбачене п.2 ч.1 ст.413 КПК України у виді неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що у свою чергу згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни чи скасування рішення суду.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з цим, як вбачається з вироку суду та представлених матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції хоча і не визнав обставини, які пом`якшують покарання але фактично частину з них навів при мотивуванні застосування ст.69 КК України, а тому колегія суддів вважає за можливе цей недолік виправити шляхом визнання таких обставин.

Тому, вирок суду слід змінити визнавши обставинами, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, щире каяття; відшкодування шкоди а також поведінку потерпілого, який фактично і спровокував бійку.

Зазначених обставин, які пом`якшують покарання колегія суддів вважає достатніми для виконання умов застосування ст.69 КК України, а тому в решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, п.4 ч.1 ст.409, п.2 ч.1 ст.413, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.08.2018р. відносно ОСОБА_8 змінити.

У мотивувальній частині вироку відповідно до ст.66 КК України в якості обставин, які пом`якшують покарання визнати: щире каяття; відшкодування шкоди, а також поведінку потерпілого.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді