Справа № 467/56/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника державної установи

«Арбузинська виправна колонія № 83» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка, у дистанційному режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області та Державною установою «Арбузинська виправна колонія № 83» Міністерства юстиції України, спільне клопотання начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» Міністерства юстиції України та заступника голови спостережної комісії при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2013 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням на 3 роки; ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2015 року відмінено випробування з іспитовим строком та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшло спільне клопотання начальника ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» Міністерства юстиції України та заступника голови спостережної комісії при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , засудженого вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2013 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням на 3 роки; ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2015 року відмінено випробування з іспитовим строком та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Зокрема, звернення обґрунтоване тим, що засуджений відбув більше 2/3 частин строку покарання, призначеного вироком суду. За період відбування покарання не допускав порушень вимог режиму утримання, у той час, як тричі заохочувався правами начальника колонії за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці.

Крім того, з листопада 2015 року по травень 2017 року засуджений був працевлаштованим на виробництві колонії каменотесом в цеху ручного обробітку граніту.

Постановою начальника колонії від 27 квітня 2017 року засуджений був переведений з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації для подальшого відбування покарання.

Постійно залучається до робіт з благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов та до допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством. Приймає участь у ремонтних роботах, які проводяться в установі, залучається до заготівлі, чистки та перебирання овочів.

У колі засуджених підтримує рівні взаємовідносини, не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Дбайливо ставиться до майна установи, здійснює за ним належний догляд, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». В рамках реалізації програми «Професія» у 2016 році закінчив державний професійно-технічний навчальний заклад «Арбузинський навчальний центр № 83» та отримав робітничу професію «Каменотес».

Приймає участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи.

У зв`язку із чим, на думку суб`єкта звернення засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник Арбузинської ВК № 83 в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив звільнити ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково, обставини, що викладені у клопотанні щодо праці та поведінки засудженого підтвердив повністю.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений відбув більш ніж 2/3 частини призначеного йому покарання, був працевлаштований на виробництві каменотесом, має заохочення, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, що доведено в судовому засіданні належними доказами.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити подання та пояснив суду, що він працював на виробництві в колонії каменотесом майже із самого початку відбування покарання по квітень 2017 року включно, за що отримував заробітну плату.Постійно виконує роботи з благоустрою колонії. У 2016 році закінчив державний професійно-технічний навчальний заклад «Арбузинський навчальний центр № 83» та отримав робітничу професію «Каменотес».

В свою чергу, суд, заслухавши представника Арбузинської ВК № 83, засудженого, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши клопотання, матеріали, що додані до нього, особову справу засудженого ОСОБА_5 , за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, і оцінюючи кожний доказ, з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до таких висновків.

Зокрема, суд установив, що ОСОБА_5 засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2013 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням на 3 роки.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2015 року ОСОБА_5 відмінено випробування з іспитовим строком та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Виконавчого листа не має, що підтверджується бухгалтерською довідкою ДУ Арбузинська виправна колонія № 83 Міністерства юстиції України.

Звертаючись з цим клопотання, суб`єкт звернення, серед іншого, посилався і на те, що ОСОБА_5 відбув більш ніж 2/3 визначеного судом строку покарання у виді позбавлення волі.

У поданні вказано, що початок строку відбування покарання починається з 26 серпня 2015 року, а строк відбування ним покарання закінчується 26 серпня 2020 року, а станом на 04 січня 2019 року невідбуто 1 рік 07 місяців та 22 дні.

Таке свідчить про те, що засуджений відбув більш ніж 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
За правилами п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто за вчинення умисного злочину, який згідно ч.4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, станом на день розгляду подання фактично відбув більше 2/3 строку покарання, оскільки строк відбування покарання рахується з 26 серпня 2015 року.

Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Зокрема, відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Водночас, із системного аналізу чинного законодавства можна зробити висновок, що під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги режиму утримання у колонії, не допускав порушень, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації установи відбування покарань ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційовано-виховного впливу.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти, що засуджений працевлаштований, самостійно без додаткової мотивації виходить на роботу, належно виконує роботу, бережно ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Тож, надаючи оцінку фактичним даним, які свідчать про динаміку виправлення засудженого ОСОБА_5 , його поведінку та ставлення до праці, суд виходив із такого.
Зокрема, зхарактеристики на засудженого від 04 січня 2019 року вбачається, що в місцях позбавлення волі він знаходиться з 26 серпня 2015 року.

Під час тримання у СІЗО м. Миколаєва характеризувався позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

З 15 вересня 2015 року відбуває покарання в Арбузинській виправній колонії № 83 Миколаївської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КВК України з листопада 2015 року по травень 2017 року був працевлаштований на виробництві колонії каменотесом в цеху ручного обробітку граніту. До роботи ставився сумлінно, проявляв трудову ініціативу.

Постановою начальника колонії від 27 квітня 2017 року засуджений був переведений з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації для подальшого відбування покарання.

Згідно ч. 5 ст. 118 КВК України постійно залучається до робіт з благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов та до допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством. Постійно приймає участь у проведенні ремонтів в гуртожитку. Постійно залучається у їдальні установи до заготівлі, чистки та перебирання овочів.

За період відбування покарання не допускав порушень вимог режиму утримання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався жодного разу. Тричі заохочувався правами начальника колонії за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці.

У колі засуджених підтримує рівні взаємовідносини, не конфліктний, доброзичливий.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Дбайливо ставиться до майна установи, здійснює за ним належний догляд.

Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». В рамках реалізації програми «Професія» у 2016 році закінчив державний професійно-технічний навчальний заклад «Арбузинський навчальний центр № 83» та отримав робітничу професію «Каменотес» четвертого розряду.

Приймає участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи.

Підтримує зв`язки з рідними. На профілактичному обліку не перебуває.

Згідно протоколу № 5 засідання комісії Арбузинської ВК № 83 від 13 березня 2018 року, засудженому ОСОБА_5 було відмовлено у внесенні подання щодо заміни покарання на більш м`яке, як такому, що не став на шлях виправлення.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення від 04 січня 2019 року засуджений ОСОБА_5 має три заохочення - подяки за підсумками роботи у ІІІ-му кварталі 2016 року (дата оголошення 30 вересня 2016 року), за підсумками роботи у ІІ-му кварталі 2018 року (дата оголошення 03 липня 2018 року) та за підсумками роботи у ІІІ-му кварталі 2018 року (дата оголошення 28 вересня 2018 року). Стягнень не має.

З опитувального аркуша щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 вбачається, що за висновком керівників служб Арбузинської виправної колонії № 83 Миколаївської області останній заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Крім того, в судовому засіданні оглянуто наступні документи, а саме:

- довідку № 468 від 03 грудня 2018 року про нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_5 у грудні 2015 року у сумі 90,64 грн.; у період з лютого 2016 року по грудень 2016 року у сумі 3044,88 грн.; у період з січня 2017 року по квітень 2017 року у сумі 2654,73 грн.;

- довідку про працевлаштування засудженого ОСОБА_5 каменотесом (наказ № 4 від 29 січня 2016 року та наказ № 4 від 31.01.2017 року);

- довідку про залучення засудженого до робіт з благоустрою колонії за 2015-2018 роки.

Таким чином, суд установив, що засуджений ОСОБА_5 за весь період відбування покарання сумлінно виконував вимоги режиму утримання у колонії, не допускав порушень, про що свідчить відсутність у нього стягнень.

А як пояснив сам засуджений і не заперечував представник установи виконання покарань, стягнення наразі не є такими, що погашені, а взагалі не застосовувались.

При спілкуванні із засудженими та представниками адміністрації колонії поводив себе тактовно, ввічливо, конфліктні ситуації не створював, що слідує із наявних у матеріалах особової справи характеристик від 27.04.2017 року та від 19.03.2018 року.

Засуджений приймає участь у програмі диференційованого вихованого впливу «Підготовка до звільнення», в рамках якого, як пояснив сам засуджений з ним спілкуються інші засуджені, представники адміністрації установи відбування покарань.

Крім цього, ОСОБА_5 , відбуваючи покарання, навчався і здобув робітничу професію «Каментоес».

До майна установи засуджений ставиться дбайливо, здійснює за ним належний догляд.

При оцінці сумлінного ставлення до праці, суд виходив із того, що засуджений був працевлаштований майже із самого початку відбування покарання в Арбузинській ВК № 83, про що свідчить нарахування йому заробітної плати за період з грудня 2015 року по квітень 2017 року.

У вільний від основної роботи час, ОСОБА_5 залучається до робіт з благоустрою колонії, зокрема, як він пояснив в судовому засіданні те, що приймав участь у ремонтах в гуртожитках. Залучається до заготівлі овочів, їх переробки та прибирання в їдальні. З грудня 2015 року по квітень 2017 року включно був працевлаштований каменотесом на виробництві.

Крім того, суд ураховує, що у квітні 2017 року засудженого було переведено до дільниці соціальної реабілітації, як такого, що стає на шлях виправлення.

Таким чином, на переконання суду, засуджений ОСОБА_5 протягом усього часу відбування покарання демонстрував належну, прийнятну поведінку, сумлінне ставлення до праці, без додаткової мотивації, роботу виконував належно, принаймні, протилежного суд не установив.

Таким чином, установлені судом фактичні обставини свідчать про те, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання, при цьому аналіз його поведінки дає підстави зробити висновок, що він готовий до сприйняття встановлених в суспільстві норм та правил поведінки, так як зробив певні висновки відносно скоєного ним.

Крім того, суд враховував і те, що відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Але у цьому випадку, суд установив не лише пасивну форму його поведінки, яка полягала у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й її активну форму, як то, участь у житті засуджених, підвищення загальноосвітнього рівня, навчання, трудова ініціатива, здобуття професії.
При цьому, засуджений постійно і свідомо брав участь у суспільно корисній праці, сумлінно виконував трудові обов`язки, прагнув до вдосконалення фаху, здобувши професію, дбайливо ставився до ввіреного йому майна.
Отже, на переконання суду, цілі покарання на даному етапі його відбування досягнуті, оскільки засуджений довів своє виправлення, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а тому, подальше його відбування є недоцільним внаслідок досягнення визначеної законом мети і дострокового виправлення засудженого.
З огляду на таке, визначені законом передумови й підстави умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання доведені перед судом, що дає підстави прийняти рішення про задоволення внесеного на його розгляд клопотання.
А тому з цих мотивів, керуючись ст.81 КК України, 369, 370, 376, п.2 ч.1 ст. 537, ст. 539 КПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від подальшого відбування основного покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на 1 (один) рік 6 (шість) місяців 20 (двадцять) днів невідбутого строку покарання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1