Справа № 204/8234/18
Провадження № 1-в/204/1486/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю представника установи: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за поданням в.о.начальника Дніпровської установи виконання покарань (№4) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року до суду надійшло подання в.о. начальника Дніпровської установи виконання покарань (№4) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України відносно ОСОБА_5 . В обґрунтування посилалися на те, що засуджений відбув більше 1/3 строку призначеного покарання, характеризується позитивно, до покладених обов`язків ставиться сумлінно, поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні представник установи підтримав подання та просив задовольнити, замінивши ОСОБА_5 невідбуту частину покарання більш м`яким, посилаючись на те, що засуджений відбув більше 1/3 строку призначеного покарання, характеризується позитивно, до покладених обов`язків ставиться сумлінно, поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Прокурор не заперечував проти задоволення подання установи.
Засуджений ОСОБА_5 підтримав подання начальника установи і просив задовольнити.

Заслухавши представника установи, думку прокурора, засудженого, вивчивши матеріали подання, особової справи засудженого, суд приходить до наступного.
В статті 537 КПК України зазначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
За змістом ст. 82 КК України, умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті; наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.
Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого-процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація-свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Вимогами ч.2 ст. 67, ч.2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 1 частини 4 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» від 26 квітня 2002 року передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно ч. 2 ст. 50 КВК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст. 82 КК України є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його поведінка і ставлення до праці.
За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці, добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш мякого покарання.
Суд звертає увагу, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого відповідно до ст. 9 КВК України.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.190 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин. На підставі ст.ст.71,72 КК України, до призначеного покарання повністю приєднано покарання, невідбуте за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 15 днів. Вирок суду набрав чинності 05 липня 2016 року.
Згідно матеріалів особової справи засудженого, його характеристики, наданої установою, засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 31 травня 2017 року в ДУВП №4 у складі господарчої обслуги. Початок строку: 30.05.2017 року, кінець строку: 15.06.2021 року. Станом на 21 листопада 2018 року відбув більше 1/3 строку призначеного покарання. За період відбування покарання характеризується позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та правил внутрішнього розпорядку установи, має 2 заохочення, стягнень не має. Працевлаштований робітником з обслуговування адміністративних будівель установи. До праці ставиться сумлінно, виявляє корисну ініціативу. На профілактичних обліках не перебуває. Вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається, згідно вироку майнового позову не має. Примірною поведінкою та чесним відношенням до праці довів, що став на шлях виправлення
Враховуючи викладене, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки станом на 21.11.2018 року засуджений відбув 1 рік 5 місяців 21 день, що більше третини строку призначеного покарання, порушень режиму не допускав, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, працевлаштований робітником з обслуговування адміністративних будівель установи, має два заохочення правами начальника установи, стягнень не має, приймає активну участь в суспільному житті відділення, примірною поведінкою та чесним відношенням до праці довів, що став на шлях виправлення.
На підставі викладеного і керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Поданням в.о.начальника Дніпровської установи виконання покарань (№4) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Замінити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2016 року основну невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі на той же строк.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1