Справа № 521/8882/18
Провадження по справі № 1-кп/521/910/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 21.10.2017 року за № 0000070, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Кілія Одеської області, має вищу освіту, працює за контрактом, не одружений, не судимий, зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

- у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 309 ч. 1, 305 ч. 2 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 у березні 2018 року, знаходячись в м. Бандер-Абас (Іран), маючи умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу смоли канабісу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді незаконного обігу наркотичних засобів, діючи умисно, незаконно придбав для власного вживання у невстановленої особи особливо небезпечний наркотичний засіб смолу канабісу масою 4,38 г, який незаконно зберігав та перевозив з березня 2018 року по 21.03.2018 року у двох шкарпетках, які поклав серед речей своєї валізи, з якою подорожував.

Маючи умисел на подальше незаконне переміщення особливо небезпечного наркотичного засобу смоли канабісу через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, ОСОБА_4 помістив його в дві шкарпетки, які з метою приховування від митного контролю поклав серед речей своєї валізи, з якою слідував авіасполученням з Ірану до України.

21.03.2018 року о 02 годині 30 хвилин в ході проведення спільного прикордонно-митного контролю ОСОБА_4 , який прибув до України авіарейсом Стамбул (Туреччина) Одеса (Україна), в зоні діяльності митного посту «Міжнародний аеропорт Одеса» Одеської митниці ДФС виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено смолу канабісу, загальною масою 4,38 г, прихований останнім від митного контролю в двох шкарпетках, серед речей валізи, з якою він подорожував, та умисно не вказаний ним в митній декларації.

Вина ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, обвинувачений, повністю визнавши себе винним у вчиненні злочину, показав суду, що до вчинення злочину наркотичні засоби не вживав, але вирішив спробувати і під час перебування за кордоном придбав невелику кількість канабісу, поклав його серед речей до валізи і перевозив авіарейсом зі Стамбулу до Одеси, де був затриманий у аеропорту. Всі події відбувалися саме так, як зазначено в обвинувальному акті. У скоєному розкаюється, вчинив злочин, оскільки не передбачав, що можуть настати такі серйозні наслідки у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності. Дуже жалкує про свій вчинок.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом не досліджувались інші докази, зібрані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину та інших обставин, які ніким не оспорювались. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу, а також інші обставини, визначені положеннями ст. 91 КПК України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винен у вчиненні таких злочинів:

- незаконному придбані, зберіганні та перевезенні особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України;

- контрабанді особливо небезпечного наркотичного засобу його переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на диспансерному обліку у нарколога або психіатра не перебуває, працює на посаді матроса за контрактом при посередництві крюінгової компанії. За місцем роботи ПП «СВС Менеджмент» характеризується позитивно, не має зауважень, не вживає алкогольні та одурманюючі препарати, від судовласників отримував позитивні характеристики та рекомендований для подальшого працевлаштування.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є: щире каяття, оскільки він повністю визнав вину у вчиненні злочину, щиро шкодує з приводу вчиненого; активне сприяття розкриттю злочину, оскільки саме від нього орган досудового розслідування отримав відомості про обставини вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що ним вчинено злочини середньої тяжкості та тяжкий, особу винного, наявність кількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений не уникав, ураховуючи другорядну роль кари як мети покарання, а також фактичне визнання ОСОБА_4 вини і наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину (щире каяття, сприяття розкриттю злочину), з урахуванням особи винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи, з моменту скоєння злочину не притягувався до відповідальності, вчинений ним злочин не призвів до тяжких наслідків та шкоди не заподіяв, суд вважає за можливе пом`якшити покарання та призначити його із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК України.

Що стосується додаткового покарання у виді конфіскації майна, що передбачене ст. 305 ч. 2 КК України, то суд виходить з наступного.
Статтями 51 та 52 КК України встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчинені злочинів, є конфіскація майна.
Відповідно до положень ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу.
Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частинах 4 чи 5 ст. 12 КК України, якщо його вчинено із корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями слід розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що ні досудовим слідством, ні судом наявність у ОСОБА_4 корисливого мотиву при контрабанді наркотичного засобу не встановлено. Тому застосування у даному випадку додаткової міри покарання за ч. 2 ст. 305 КК України у виді конфіскації майна навіть за умови, що воно передбачено санкцією цієї статті як обов`язкове, є безпідставним. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 у справі № 154/2423/16.
Таким чином, додаткове покарання у виді конфіскації майна за ч. 2 ст. 305 КК України не підлягає застосуванню щодо ОСОБА_4 .
Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, а також зважаючи на особу винного, який працює, має намір укласти шлюб і створити сім`ю, відсутність даних, які б негативно характеризували обвинуваченого як до вчиненого, так і після, враховуючи наявність декількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і реального відбування покарання, із застосуванням випробування відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, але в умовах належного контролю за його поведінкою і виконанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, протягом максимального іспитового строку.
Приймаючи рішення щодо застосування ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд керується висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постанові від 20.03.2018 по справі № 695/1446/16: як випливає із законодавчих приписів, значення заходу примусу для досягнення його мети (ст. 50 КК), визначається не лише його суворістю, а й справедливістю. Згідно зі ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому підлягають врахуванню ступінь тяжкості вчиненого суспільно небезпечного діяння, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
Відповідно до положень ч.2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1144 грн.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази - особливо небезпечний наркотичний засіб (смола канабісу в трьох полімерних згортках та нашарування речовини), 2 шкарпетки, що зберігаються у камері зберігання речових доказів СВ УСБУ в Одеській області, необхідно знищити.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 305 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч. 2 ст. 305 КК України, із застосуванням ст. 69, ч. 2 ст. 59 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн.

Речові докази - особливо небезпечний наркотичний засіб (смола канабісу в трьох полімерних згортках та нашарування речовини), 2 шкарпетки, що зберігаються у камері зберігання речових доказів СВ УСБУ в Одеській області, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1