Справа № 543/778/18
Дата документу 18.02.2019 Провадження № 1-кп/554/38/2019
В И Р О К
Іменем України

18 лютого 2019 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві за участю сторін та учасників судового провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_12 , кримінальне провадження № 0000106 по обвинуваченню

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, охоронника СТОВ «Агрофірма «Оржицька», освіта неповна середня, не одруженого, судимого

30 серпня 2017 року Оржицьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 186 КК України на 2 роки позбавлення волі з звільненням від відбування покарання відповідно до статті 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. 12 травня 2018 року, близько 3 години, у підсобному приміщенні тракторної бригади СТОВ «Агрофірма «Оржицька», що по вул. В.Несена, 1-Б в с. Тарасенкове Оржицького району Полтавської областів під час спільного вживання алкогольних напоїв між обвинуваченим ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_13 на ґрунті неприязних відносин, які раптово виникли, розпочалася сварка, яка у подальшому переросла у бійку. Під час бійки ОСОБА_12 наніс декілька ударів долонями рук та удар ногою в область обличчя ОСОБА_13 .

У подальшому ОСОБА_12 , маючи умисел на заподіяння смерті потерпілому, наніс удар ступнею правої ноги зверху-вниз в ділянку обличчя потерпілого ОСОБА_13 , який в цей час знаходився на підлозі. Потім, наздогнавши ОСОБА_13 , який вже піднявся на ноги та прямував до виходу, ОСОБА_12 штовхнув його в спину, від чого той упав передньою частиною тіла на асфальтобетонне покриття, а він наніс йому множинні удари правою та лівою ногою по голові та в обличчя.

Після побиття потерпілого, ОСОБА_12 разом із ОСОБА_14 , який в цей час перебував на місці події, відтягли ОСОБА_13 із території СТОВ «Агрофірма «Оржицька» та залишили неподалік на трав`яному покритті в положенні лежачи.

Через незначний проміжок часу ОСОБА_12 , з метою доведення свого умислу до кінця, продовжив побиття вже лежачого ОСОБА_13 , нанісши йому множинні удари ступнею ноги зверху-вниз по голові та в обличчя.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 120-1 від 20 червня 2018 року ОСОБА_12 , маючи прямий умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_13 , спричинив йому тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можна розділити на 2 умовні групи:

1 група гематома навколо лівого ока; синці: навколо правого ока, в ділянці правої вушної раковини, в ділянці перенісся та спинки носу; синець, садна: в правій виличній ділянці, в ділянці лобу зліва над бровою садно, в ділянці лобу зліва садно, в ділянці лобу зліва на межі росту волосся садно, крововилив з забитими ранами на слизовій оболонці нижньої губи більше справа, крововилив на слизовій верхньої губи по середині, кровопідтічність м`яких тканин голови із сторони її внутрішньої поверхні: в лівій лобній ділянці, в правій лобній ділянці, в правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, в правій лобно-скроневій ділянці, в правій тім`яно-потиличній, крововилив під тверду мозкову оболонку у вигляді рідкої крові з наявністю неоформлених дрібних та пухких згортків, що покривають кору всієї правої півкулі головного мозку, поширюючись на базально-скроневі відділи мозку загальним об`ємом 100 мл, крововиливи під м`яку мозкову оболонку: в лобно-тім`яно-потиличній ділянці справа з дрібними краплинними крововиливами в кору головного мозку, в лівій лобно-тім`яно-потиличній ділянці з дрібними краплинними крововиливами в кору головного мозку, краплинні крововиливи в ствол головного мозку, перелом кісток носу, які носять характер прижиттєвості, утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів) і відносно живої особи лише в своїй сукупності (оскільки кожен з контактів міг нести свій еквівалент в розвиток черепно-мозкової травми) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння;

2 група ділянка полос частого осадження в вертикальному направленні по тильній поверхні лівого променево-зап`ястного суглобу і у основи 1 пальця лівої кисті, ділянки полос частого осадження в вертикальному направленні в ділянці попереку зліва і справа, забита поверхнева рана по зовнішній поверхні лівої п`яти, ділянки полос частого осадження в вертикальному направленні по зовнішній поверхні лівого гомілко-ступневого суглобу, які носять характер прижиттєвості, утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів) або при контакті з такими та як самі по собі, так і в сукупності відносно живої особи мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у період часу з 03 по 04 годину. Причиною смерті явилась закрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалася крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

2. Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_12 , які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, за ч. 1 ст. 115 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів

3. Допитаний під час розгляду матеріалів кримінального провадження в суді обвинувачений ОСОБА_12 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що дійсно між ним та потерпілим у вказаний час та у вказаному місці під час розпиття великої кількості спиртних напоїв виникла сварка із-за дівчини, яка переросла в бійку, в ході якої він наніс не менше 4-5 ударів кулаком потерпілому в щелепу та приблизно стільки ж ударів ногами у взутті по тулубу. Вважає, що внаслідок цих ударів смерть потерпілого не могла наступити, а були спричинені лише легкі тілесні ушкодження. Наголосив, що під час бійки був присутній свідок ОСОБА_14 , який участі в ній не приймав та ударів потерпілому не наносив, а лише допоміг йому після побиття останнього на території тракторної бригади перемістити його тіло за її межі, де воно і було залишено на траві і де пізніше був виявлений труп потерпілого ОСОБА_13 . Зазначив, що в ході досудового розслідування він визнавав свою вину у вчиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_13 і давав з цього приводу показання, але робив це вимушено внаслідок застосування щодо нього недозволених методів слідства та примусу з боку працівників поліції. Він також не визнав і заявленого потерпілою цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

4. В ході слідчого експерименту під час досудового слідства, протокол та відеозапис про що був досліджений в суді (том 2 а. п. 162-175), обвинувачений ОСОБА_12 про обставини умисного вбивства потерпілого ОСОБА_13 дав показання, в яких зазначив, що під час бійки наніс потерпілому 1 удар кулаком в щелепу, від якого той упав на землю, після чого лівою ногою у взутті він наніс йому 5 ударів по голові та не менше 20 ударів по тулубу.

5. Згідно висновку експерта № 120-2 від 20 червня 2018 року показання обвинуваченого ОСОБА_12 , дані ним під час проведення слідчого експерименту в якості підозрюваного 12 травня 2018 року в цілому не протирічать даним судово-медичної експертизи трупа потерпілого ОСОБА_13 в частині давності, характеру та механізму заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть, але не відображають повну кількість ушкоджень в ділянці голови (том 2 а. п. 145).

6. Оцінюючи показання обвинуваченого в сукупності з іншими доказами по матеріалах кримінального провадження, суд констатує, що вони є суперечливими, непослідовними та алогічними, в зв`язку з чим розцінює їх як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та намір уникнути покарання за вчинене, а тому до уваги не приймає.

6. Дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх відповідно до вимог закону, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння. При цьому суд виходить з наступного.

7. Потерпіла ОСОБА_10 , мати загиблого ОСОБА_13 , під час допиту в суді, показала, що 11 травня 2018 року, вдень, приблизно о 14 год., її син пішов з дому випити пива. Приблизно о 18-19 годині він зателефонував їй та сказав, що йде додому, але не прийшов. О 2 год. 10 хв. вона телефонувала сину і той їй повідомив, що знаходиться на тракторній бригаді. На ранок вона дізналася, що труп сина було виявлено неподалік від тракторної бригади на траві. В подальшому їй стало відомо, що вбивство сина вчинив обвинувачений. Про обставини вбивства їй нічого невідомо. Вона також зазначила, що вбивством сина їй заподіяно матеріальну та моральну шкоду, в зв`язку з чим нею заявлено цивільний позов, який вона просить задовольнити. У призначенні покарання обвинуваченому покладалась на розсуд суду.

8. Свідок ОСОБА_14 , в суді показав, що 12 травня 2018 року, приблизно о 2 год., коли він заступив на зміну, йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_12 та попросив привезти сигарети та напій Живчик, на що він погодився. Приїхавши в ангар тракторної бригади, він побачив ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_13 , які на території ангару вже вживали спиртні напої. Обидва вони перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння. Він також з ними випив. В процесі вживання спиртних напоїв ОСОБА_13 стало погано і він зайшов у приміщення, де стояв диван і сів на нього. Слідом за ним туди зайшов і він з ОСОБА_12 . Останній почав чомусь кричати на потерпілого, а потім наніс йому удар ногою в скроневу ділянку голови, від чого той впав на дивані. Далі ОСОБА_12 витяг ОСОБА_13 до дверей, де знову наніс йому удар підошвою взуття в обличчя, від якого той впав. Потім ОСОБА_13 встав на ноги та вийшов за межі ангару на територію тракторної бригади, попрямувавши за її межі. ОСОБА_12 , розігнавшись, підбіг до потерпілого і з великою силою штовхнув його в спину, від чого той впав обличчям вниз, дуже вдарившись при цьому об асфальт. Далі обвинувачений почав наносити лежачому на асфальті ОСОБА_13 ногами у взутті удари по голові та обличчю. Він намагався зупинити ОСОБА_12 та просив його припинити побиття, але той на його прохання уваги не звертав. Побачивши, що потерпілий, обличчя якого було в крові, знепритомнів, ОСОБА_14 пішов до ангару та приніс звідти пляшку води, щоб обмити обличчя ОСОБА_13 . Коли, набравши води, він вийшов з ангару, то побачив, що ОСОБА_12 , перевернувши потерпілого, який продовжував лежати на асфальті на бік, наносив йому удари ногами по спині та попереку. Коли він підійшов до місця, де це відбувалося, то ОСОБА_12 забрав у нього пляшку з водою та вилив її в обличчя потерпілому, після чого заставив ОСОБА_14 відтягнути тіло потерпілого за межі території тракторної бригади на траву. Він спочатку сам, а потім з допомогою обвинуваченого зробив це і залишивши їх у цьому місці, пішов забрав велосипед та почав їхати на місце свого чергування. В цей час він помітив, як ОСОБА_12 , стоячи над потерпілим, наніс йому підошвою свого взуття декілька ударів згори-вниз по обличчю. Він крикнув, щоб той припинив бити, але у відповідь ОСОБА_12 і йому пригрозив розправою. Приїхавши на своє робоче місце, він розповів напарнику ОСОБА_15 про побачене та скоєне ОСОБА_12 . Вранці перед закінченням зміни йому зателефонував ОСОБА_12 та сказав, що він вбив потерпілого. Згодом труп останнього був виявлений перехожими у тому ж місці, де він його в останнє бачив. Особисто він ОСОБА_13 не бив і не бачив, щоб той, як про це стверджує обвинувачений, бив його. Вважає, що саме внаслідок побиття ОСОБА_12 потерпілому були спричинені тілесні ушкодження, від яких він помер.

9. Свої показання свідок ОСОБА_14 підтвердив під час проведення з ним слідчого експерименту з застосуванням відеозйомки в ході досудового розслідування, протокол про що був досліджений, а відеозапис переглянутий учасниками судового провадження в суді (том 2 а. п. 12-15). Під час проведення слідчого експерименту свідок вказав на обставини, механізм та спосіб спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому.

10. Суд зазначає, що слідчий експеримент було проведено з додержанням вимог статей 104, 223 та 240 КПК України з застосуванням безперервного відеозапису в ході його проведення та детальною фіксацією на відеозаписі та в протоколі слідчого експерименту як учасників його проведення, так і вчинення в ході його проведення дій осіб, показання яких перевірялися. В зв`язку з зазначеним, суд не приймає до уваги твердження сторони захисту про те, що в ході проведення цієї слідчої дії не були додержані вимоги наведених вище норм КПК та констатує про допустимість отриманих за результатами проведення слідчого експерименту фактичних даних як належних і допустимих доказів по матеріалах кримінального провадження.

11. Згідно додаткового висновку судово-медичного експерта № 120-2 від 20 червня 2018 року показання ОСОБА_14 дані ним 14 травня 2018 року в ході проведення слідчого експерименту за його участю, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи останнього в частині давності, характеру та механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть (том 2 а. п. 61).

12. Оцінюючи вказаний висновок, суд констатує, що ним в повній мірі узгоджуються показання свідка ОСОБА_14 з даними, які були отримані під час судово-медичного дослідження трупу потерпілого в частині як способу, механізму та локалізації тілесних ушкоджень, які були спричинені потерпілому, так і давності їх заподіяння та часу настання смерті останнього. Зважаючи на це та інші докази, які будуть наведені нижче, суд розцінює показання названого свідка як такі, що відповідають дійсності та є правдивими, а тому приймає їх до уваги саме такими.

13. Такий висновок суду підтверджується також і показаннями свідка ОСОБА_15 , який під час допиту в суді пояснив, що 12 травня 2018 року разом з ОСОБА_14 він заступив на зміну. Коли вночі пішов на обхід, то йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_12 та попросив принести напій Живчик і сигарет. Він попросив, щоб це зробив його напарник по зміні ОСОБА_14 , на що той погодився та на велосипеді поїхав до місця чергування ОСОБА_12 . ОСОБА_14 не було приблизно 30-40 хвилин. Коли він повернувся, то розповів про побиття потерпілого обвинуваченим, наголосивши на його безпричинності та жорстокості, а також спробі зупинити його, чого йму не вдалось, зважаючи на агресивність та сильний стан сп`яніння обвинуваченого, який йому не підкорявся. Приблизно о 6 год. він дізнався, що ОСОБА_13 помер. Вранці цього ж дня йому зателефонував ОСОБА_12 та сказав, що на нього одягнуть наручники і що він побив чи вбив ОСОБА_13 .

14. Відповідно до протоколу огляду місця події від 12 травня 2018 року труп ОСОБА_13 виявлено поряд з територією тракторної бригади на ґрунтовому трав`яному покритті. На тілі трупа виявлені тілесні ушкодження в області голови, тулубу та кінцівок. Від трупу в напрямку тракторної бригади виявлена прим`ятість трави - доріжка сліду волочіння (том 1 а. п. 215 -226).

15. Згідно протоколу огляду від 12 травня 2018 року в кімнатах ангарного приміщення тракторної бригади виявлені пусті пляшки з-під спиртного та рештки закуски. Обстановка на місці виявлення вказаних речей та їжі свідчить про вживання там спиртних напоїв (том 1 а. п. 228-234).

16. Відповідно до протоколу огляду від 12 травня 2018 року у приміщенні Лубенського бюро СМЕ оглянуто речі потерпілого ОСОБА_13 , видані судово-медичним експертом, на яких виявлені нашарування речовини бурого кольору та бруду, що свідчить про сліди волочіння (том 1 а. п. 235-240).

17. Згідно висновку судово-медичного експерта № 120-1 від 20 червня 2018 року (том 2 а. п. 6-8) у потерпілого ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можна розділити на 2 умовні групи:

1 група гематома навколо лівого ока; синці: навколо правого ока, в ділянці правої вушної раковини, в ділянці перенісся та спинки носу; синець, садна: в правій виличній ділянці, в ділянці лобу зліва над бровою садно, в ділянці лобу зліва садно, в ділянці лобу зліва на межі росту волосся садно, крововилив з забитими ранами на слизовій оболонці нижньої губи більше справа, крововилив на слизовій верхньої губи по середині, кровопідтічність м`яких тканин голови із сторони її внутрішньої поверхні: в лівій лобній ділянці, в правій лобній ділянці, в правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, в правій лобно-скроневій ділянці, в правій тім`яно-потиличній, крововилив під тверду мозкову оболонку у вигляді рідкої крові з наявністю неоформлених дрібних та пухких згортків, що покривають кору всієї правої півкулі головного мозку, поширюючись на базально-скроневі відділи мозку загальним об`ємом 100 мл, крововиливи під м`яку мозкову оболонку: в лобно-тім`яно-потиличній ділянці справа з дрібними краплинними крововиливами в кору головного мозку, в лівій лобно-тім`яно-потиличній ділянці з дрібними краплинними крововиливами в кору головного мозку, краплинні крововиливи в ствол головного мозку, перелом кісток носу, які носять характер прижиттєвості, утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів) і відносно живої особи лише в своїй сукупності (оскільки кожен з контактів міг нести свій еквівалент в розвиток черепно-мозкової травми) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння;

2 група ділянка полос частого осадження в вертикальному направленні по тильній поверхні лівого променево-зап`ястного суглобу і у основи 1 пальця лівої кисті, ділянки полос частого осадження в вертикальному направленні в ділянці попереку зліва і справа, забита поверхнева рана по зовнішній поверхні лівої п`яти, ділянки полос частого осадження в вертикальному направленні по зовнішній поверхні лівого гомілко-ступневого суглобу, які носять характер прижиттєвості, утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів) або при контакті з такими та як самі по собі, так і в сукупності відносно живої особи мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Причиною смерті потерпілого ОСОБА_13 явилась закрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалась крововиливами під оболонку та в речовину головного мозку, яка могла настати 12 травня 2018 року на місці його виявлення в період часу з 03 до 04 год.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 слід вважати, що після нанесення тілесних ушкоджень потерпілий міг жити проміжок часу вимірюваний хвилинами десятками хвилин, на протязі цього часу безпосередньо в момент травми міг короткочасно втратити свідомість, не виключається можливість того, що потерпілий певний проміжок часу міг вчиняти активні дії (рухатись, розмовляти) в, так званий, «світлий проміжок» до втрати свідомості.

Беручи до уваги локалізацію та механізм спричинення тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 слід вважати, що вищезазначені тілесні ушкодження в цілому не могли утворитися при одночасному падінні на площину як з прискоренням, так і без.

18. Відповідно до висновків імунологічних судово - медичних експертиз № 796, № 797 та № 800 від 12 червня 2018 року, № 804 від 8 червня 2018 року, № 801 від 14 червня 2018 року, № 196 від 18 червня 2018 року, № 809 від 13 червня 2018 року на кофті, картузі, футболці, светрі, парі шкарпеток, зрізах нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом правої кисті руки потерпілого ОСОБА_13 , а також на джинсах обвинуваченого ОСОБА_12 знайдена кров людини, яка може походити як від потерпілого ОСОБА_13 , так і обвинуваченого ОСОБА_12 (том 2 а. п. 88-90, 92-93, 69-70, 78-80, 72-73, 110-114, 131-133).

19. Аналіз наведеного, поза розумним сумнівом, дає підстави суду прийти до висновку, що саме ОСОБА_12 і за таких обставин вчинив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_16 . Його ж твердження про те, що своїми діями він спричинив лише легкі тілесні ушкодження потерпілому під час його побиття, не маючи при цьому наміру заподіяти йому смерть та про вимушену обмову себе у причетності до вбивства потерпілого в ході досудового слідства, яку він зробив під тиском та внаслідок застосування щодо нього недозволених методів досудового слідства з боку працівників поліції, зважаючи на час та обставини зробленої ним заяви, алогічність та суперечливість його суджень про це, є очевидно надуманим та таким, що з урахуванням наведених вище доказів, не може бути прийнятим до уваги судом.

Так, судом безперечно встановлено і цього не заперечує сам обвинувачений, що в зазначені в обвинувальному акті час і місці він разом з потерпілим знаходився на території тракторної бригади, де в послідуючому і було виявлено труп останнього. Під час перебування там він спільно з потерпілим розпивав спиртні напої та вчинив його побиття із-за конфлікту через дівчину, в ході якого наніс останньому не менше 8-10 ударів рукою в ділянку голови та приблизно таку ж кількість ударів ногами у взутті по тулубу, чого він не заперечує та про що ствердив під час допиту в суді. Своєї причетності до побиття потерпілого він не заперечував і під час досудового слідства, посвідчивши про це як під час його допиту, так і при проведенні слідчого експерименту з його участю. Відповідність його показань про характер, локалізацію і давність спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, які він дав під час слідчого експерименту, відповідають об`єктивним даним, які були отримані в ході судово-медичного дослідження трупу потерпілого, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи, який наведений вище. Сам обвинувачений категорично заперечив факт причетності до побиття потерпілого свідка ОСОБА_14 , який під час бійки знаходився на території тракторної бригади. Отже, судом встановлено, що потерпілий помер від ушкоджень, які отримав безпосередньо перед настанням смерті. Смерть же потерпілого наступила, як це слідує з висновку судово-медичного експерта, через проміжок часу, який обчислюється хвилинами після заподіяння йому тілесних ушкоджень. Доказами, дослідженими в суді, встановлено також, що смерть останнього наступила в місці, де був виявлений його труп і саме в той час, коли там знаходились лише обвинувачений і потерпілий. Аналіз наведеного дає підстави суду констатувати, що вбивство потерпілого було вчинено саме обвинуваченим за обставин і способом, викладених в обвинувальному акті.

20. В зв`язку з цим суд розцінює як надумане твердження сторони захисту про те, що докази винуватості обвинуваченого у причетності до скоєння інкримінованих йому діянь були зібрані з порушенням встановленого законом порядку, зокрема з порушенням права на захист обвинуваченого та застосування щодо нього недозволених методів досудового розслідування.

Судом встановлено, що всі процесуальні дії з обвинуваченим в ході досудового розслідування були вчинені в присутності захисника з додержанням визначених законом процедур його допуску. При цьому обвинувачений жодного разу при проведенні слідчих дій з його участю не заявляв ні захиснику, ні особі, яка проводила слідчі дії, про факти застосування до нього недозволених методів досудового слідства або позапроцесуального тиску на нього.

Суд не погоджується з твердженням сторони захисту про те, що на відеозаписі слідчого експерименту з обвинуваченим, який було проведено 12 травня 2018 року, тобто в день вбивства потерпілого та затримання обвинуваченого, він нібито виглядає подавленим та на ньому помітні наслідки застосування щодо нього позапроцесуального примусу. Безпосереднє дослідження вказаного відеозапису в суді спростовує це твердження, оскільки видно, що обвинувачений перебуває в стані, який для будь-якої звичайної людини викликаний надзвичайними подіями, які цьому передували. Його схвильованість є звичайною для ситуації, в якій він опинився, а саме затримання його за підозрою у вчиненні тяжкого злочину, присутності значної кількості працівників поліції та інших осіб, а також необхідності відтворення подій, пов`язаних з вчиненням злочину, що не було звичайним або повсякденним для нього. Крім того, безпосередньо перед затриманням обвинувачений перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, викликаного вживанням великої кількості спиртних напоїв, що безумовно позначалось на його стані та вигляді.

Перегляд відеозапису слідчого експерименту також спростовує факт наявності на відкритих ділянках тіла обвинуваченого будь-яких тілесних ушкоджень.

У ході як досудового розслідування, так і судового розгляду кримінального провадження не здобуто та не надано об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення тиску на обвинуваченого. Сам факт внесення відомостей до ЄРДР, на чому наголошує сторона захисту, не дає підстави вважати доведеним факт застосування психологічного чи фізичного насильства. При цьому суд враховує, що незважаючи на тривалість досудового розслідування за цим фактом, на даний час нікому із працівників правоохоронних органів не оголошено підозри з цього приводу та не встановлено будь-яких фактів заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченому чи осіб, причетних до цього, про що свідчить інформація заступника начальника слідчого відділу СБУ України в Полтавській області від 15 лютого2019 року про хід розслідування даного кримінального провадження (том 3 а. п. 116).

21. Отже, на підставі наведеного суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_16 . При цьому суд, крім сукупності наведених вище доказів, виходить з визнання обвинуваченим самого факту побиття потерпілого у вказані в обвинувальному акті часі та місці, механізму, способу та характеру заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Оцінюючи мотиви злочинних дій обвинуваченого, суд вважає, що він вчинив саме умисне вбивство потерпілого, на що вказує поведінка обвинуваченого до, під час та після конфлікту, характер та спосіб нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 , подальше приховування слідів злочину, побоювання щодо його викриття, не повідомлення до правоохоронних органів про вказану подію. Зокрема, обвинувачений вів себе агресивно, численні тілесні ушкодження наносив ногами у життєво важливі органи - голову, маючи можливість припинити насильницькі дії, продовжував їх чинити, на вимогу їх припинити не реагував. Усвідомлюючи наслідки злочину з метою приховування його слідів, перемістив потерпілого за територію тракторної бригади. З метою уникнення відповідальності за вчинений злочин не викликав швидку допомогу та не повідомив правоохоронні органи.

Такий висновок суду ґрунтується на наведених вище доказах, які суд вважає достатніми та допустимими.

Суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого про те, що вбивство потерпілого могло бути вчинено іншими особами, оскільки як це слідує з вищенаведеного, побиття потерпілого обвинуваченим та його смерть наступили майже одночасно у тому місці, де це відбувалося. Перебування там інших осіб, які б могли побити потерпілого та спричинити його смерть, про що стверджує обвинувачений, органами досудового розслідування і судом не встановлено, що спростовує це твердження обвинуваченого.

22. Відповідно до висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 240 від 1 червня 2018 року при дослідженні особистісних особливостей ОСОБА_12 виявляє середню активність темпу психічних процесів і станів, низьку вразливість, емоційну нестійкість зі схильністю до антисоціальних вчинків та алкоголізації. Разом з тим, ОСОБА_12 будь-якими хронічними психічними захворюваннями не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості. Ступінь вираженості наявного вродженого недоумства не позбавляв його можливості в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння і не позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. Може усвідомлювати реальний зміст своїх дій та в повній мірі керувати ними і передбачати наслідки. Під дію ч. ч. 2 і 3 ст. 19 та ст. 20 КК України не підпадає, може постати перед судом.

23. Отже, суд, дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_16 .

24. Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.

25. Обставиною, яка обтяжує його покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання

26. При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

27. Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_12 раніше засуджувався за вчинення умисного злочину, має не погашену у визначеному законом порядку судимість та не відбуте покарання за попереднім вироком, характеристику його особи, якій притаманні запальність та схильність до вживання спиртних напоїв, схильність говорити неправду, його поведінку як під час скоєння злочину, так і після цього, ставлення до скоєного, яке, на думку суду, не є проявом усвідомлення суспільної небезпечності наслідків свого діяння та намаганням применшити суспільну небезпечність своїх протиправних дій та себе як особи, що їх вчинила, наявність обставин, що обтяжують покарання та відсутність тих, що його пом`якшують, відсутність стійких соціальних зв`язків, думку потерпілої, яка у визначенні покарання покладається на розсуд суду, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та перевиховання, а також соціальної реабілітації.

28. Суд вважає, що покарання обвинуваченому повинне бути призначено за правила ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, оскільки після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання обвинувачений вчинив новий злочин.

29. При призначенні покарання суд враховує також те, що обвинувачений не перебуває на обліках у лікарів нарколога або психіатра як особа, що зловживає алкоголем, вживає наркотичні засоби або має психічні вади (том 3 а. п. 30).

30. Оскільки обвинувачений засуджується до позбавлення волі, яке має відбувати реально, то суд з метою уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та виконання вироку по цьому кримінальному провадженню вважає за необхідне обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Вирішення цивільного позову

31. Потерпілою ОСОБА_10 по матеріалах кримінального провадження заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної на суму 7890 грн та моральної на суму 300000 грн шкоди, а всього на загальну суму 307890 грн.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої, суд керується статтями 28, 128 КПК України, статтями 1166, 1167 ЦК України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» (далі - Постанова). При цьому суд виходить з установленого законом правила про те, що майнова шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Обвинуваченим в добровільному порядку шкода не відшкодовувалась. Зважаючи на доведеність його вини у вчиненні вбивства ОСОБА_16 , а також надання доказів потерпілою про заподіяння їй матеріальної шкоди, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд вважає, що потерпілій, крім того, була завдана моральна шкода, оскільки внаслідок вчинення злочину вона зазнала інтенсивних душевних, моральних та психічних переживань, що потягло за собою вимушені зміни в її житті. Нею було потрачено багато часу та зусиль для відновлення попереднього стану, чого незважаючи на докладені зусилля, їй в повній мірі зробити не вдалось. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності та справедливості і вважає, що позов потерпілої ОСОБА_10 в цій частині підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі ста п`ятдесяти тисяч гривень.

Мотиви інших рішень

32. Процесуальні витрати по матеріалах кримінального провадження становлять 2145 грн і підлягають стягненню з обвинуваченого.

33. Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_12 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді десяти років позбавлення волі.

Остаточне покарання визначити відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків у виді дванадцяти років позбавлення волі, повністю приєднавши до призначеного покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2017 року.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому рахувати з 18 лютого 2019 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_10 сто п`ятдесят тисяч грн моральної та сім тисяч вісімсот дев`яносто грн матеріальної шкоди. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Речові докази:

диски з відеозаписами показань обвинуваченого та свідка ОСОБА_14 при проведенні слідчих експериментів з їх участю, - зберігати при матеріалах кримінального провадження (том 2 а. п. 175, 176);

кофту фіолетового кольору, картуз військового зразку, светр, спортивні штани, пару взуття чорного кольору, труси, футболку, шкарпетки, мобільний телефон NOMI, грошову купюру номіналом 1 грн, які належать потерпілому ОСОБА_13 , - повернути потерпілій; куртку чорного кольору, светр чорного кольору, кофту синього кольору, джинси світло-синього кольору, пару шкарпеток, пару капців чорного кольору, мобільний телефон Fly, які належать обвинуваченому ОСОБА_12 , - повернути йому ж; рослинність з речовиною бурого кольору; мікрооб`єкти з долоні правої руки трупа ОСОБА_13 , мікрооб`єкти з долоні лівої руки трупа ОСОБА_13 , мікрооб`єкти з шиї трупа ОСОБА_13 , фрагмент полімерної пляшки з пробкою синього кольору; чотири порожні скляні пляшки об`ємом по 0,5 л кожна з написами на етикетках «Пшенична», сліди папілярних узорів відбитків пальців рук вилучених на чотири липкі стрічки зі скляних пляшок «Пшенична», які було вилучено та упаковано до 22 спецпакетів та 1 паперового конверта з пояснювальним текстом та підписами учасників огляду, пачку цигарок «LD» з однією цигаркою, два згортки туалетного паперу та згорток газети, - знищити (том 1 а. п. 245-247);

зразок крові об`ємом 5 мл підозрюваного ОСОБА_12 , що знаходиться в медичному шприці знищити (том 3 а. п. 41).

До набрання вироком законної сили з метою виконання вироку, а також запобігання ризикам, зазначеним в статті 177 КПК України, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_12 час його попереднього ув`язнення день за день з 12 травня 2018 року до 18 лютого 2019 року.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3