Справа № 453/373/18
№ провадження 1-кп/453/8/19
В И Р О К
іменем України

14 березня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, покарання відбуте повністю, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, а 23.03.2018 року близько 22 год. 00 хв., маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та діючи із корисливих мотивів, з метою власного збагачення, переконавшись, що поблизу нікого немає та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття металевої хвіртки, незаконно проник на огороджену територію, яка належить гр. ОСОБА_4 та знаходиться по АДРЕСА_1 , де відчинив металеву заставу на дверях стодоли господарської будівлі, через які незаконно проник всередину, звідки таємно викрав мішок фуражної пшениці вагою 40 кг, вартістю 403 грн. (400 грн. вартість фуражної пшениці, 3 грн. вартість мішка), яким розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди у загальному розмірі 403 грн..
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та надав показання, згідно з котрими він дійсно 23.03.2018 року близько 22 год. 00 хв., з метою вчинення крадіжки майна потерпілої ОСОБА_4 , проник до її господарської будівлі, що по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав мішок фуражної пшениці вагою 40 кг, котру вранці наступного дня продав за 200 грн., а вилучені кошти витратив на себе. На даний час він щиро кається у скоєному, просить його суворо не карати. Він повністю відшкодував потерпілій вартість викраденої пшениці, а остання до нього майнових претензій не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції з вказано приводу, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у приміщення.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання судом не встановлено.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра КЗ Сколівської РР «Сколівська ЦРЛ» не перебуває. Суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, судимість його не погашена у встановленому порядку, однак покарання ним відбуте повністю, а заподіяна ним внаслідок даного злочину майнова шкода потерпілій відшкодована у повному обсязі.

Однак, як вбачається із виконаної органом з питань пробації досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 , беручи до уваги інформацію, котра характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). При цьому, на думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , з урахуванням позиції прокурора з вказаного приводу, а також позиції потерпілої, яка просить суд не позбавляти ОСОБА_5 волі, вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк. Одночасно суд вважає за можливе та доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, та покласти на нього певні обов`язки, визначені у ст. 76 КК України як основні та додаткові, - для забезпечення дотримання виняткового порядку та умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду із застосуванням соціально-виховних заходів щодо ОСОБА_5 , враховуючи наявну у справі досудову доповідь.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Згідно ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: поліпропіленовий мішок із залишками пшениці, котрий зберігається у камері зберігання речових доказів Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, - знищити.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою, через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1