Справа № 192/2267/18
Провадження № 1-в/201/128/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строку попереднього ув`язнення під час перебування у слідчому ізоляторі до призначеного покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» МЮУ, про зарахування у строк покарання його попереднього ув`язнення під час перебування у слідчому ізоляторі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, при цьому засуджений, а також представник виправної колонії просили суд проводити розгляд справи без їх участі, а тому, враховуючи положення ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання останніх не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього документи, суд приходить до таких правових висновків.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як встановлено з матеріалів долучених до цього клопотання, ОСОБА_3 вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10 листопада 2017 року було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і засуджено до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. До набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому взято останнього під варту в залі суду.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 лютого 2018 року вищевказаний вирок щодо засудженого ОСОБА_3 був залишений без змін.

Відповідно до ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 04 квітня 2018 року ОСОБА_3 був переведений з виправної колонії до слідчого ізолятора для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, при цьому на час перебування засудженого в слідчому ізоляторі було залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно довідки про рух засудженого, після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_3 прибув до Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» МЮУ 12 липня 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з вимогами ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1). Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі (ч. 2). Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4).

Частиною ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлена обов`язковість судових рішень, зокрема висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, які є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, що застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, який містить відповідну норму права.

Згідно правових висновків у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17) встановлено, що положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, при цьому, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків редакції Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Враховуючи, що згідно вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 10 листопада 2017 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України було вчинено ОСОБА_3 31 травня 2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання, з урахуванням положень ст.ст. 4 і 5 КК України, застосуванню підлягають положення частини 5 статті 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», якою передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, у строк попереднього ув`язнення включається строк , передбачений пунктом «в» зазначеної частини статті, зокрема тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10 листопада 2017 року, вважати вірним зарахування у строк відбування призначеного ОСОБА_3 покарання, строк його попереднього ув`язнення: з 10 листопада 2017 року по день набрання вироком законної сили 12 лютого 2018 року, з 04 квітня 2018 року по 12 липня 2018 року включно, відповідно до пункту «в» абзацу четвертого ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строку попереднього ув`язнення під час перебування у слідчому ізоляторі до призначеного покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10 листопада 2017 року задовольнити.

За вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10 листопада 2017 року, зарахувати ОСОБА_3 до строку відбування призначеного покарання, строк перебування його в установі попереднього ув`язнення: з 10 листопада 2017 року по день набрання вироком законної сили 12 лютого 2018 року, з 04 квітня 2018 року по 12 липня 2018 року включно, відповідно до пункту «в» абзацу четвертого ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду, а засудженим у той же строк з моменту вручення її копії.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1