КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-кп/824/749/2018 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 296 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів судового

засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0003798 за апеляційною скаргою зі змінами прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 серпня 2018 рокущодо обвинуваченого

ОСОБА_8 , уродженця м. Києва, громадянина України, інваліда 2 групи з дитинства, працюючого кур`єром в ПАТ «Київгаз», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2017 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22 серпня 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, і призначено йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 00 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.
Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 555 грн. 80 коп.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 18.04.2018 приблизно о 15 год. 15 хв., перебуваючи в громадському місці біля будинку 9/11 по вул. Жилянській в м. Києві, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, нехтуючи загальноприйнятим нормами моралі і правилами поведінки людини в суспільстві, безпричинно, з хуліганських спонукань, умисно, проявляючи особливу зухвалість, яка виразилась у насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, в присутності громадян, які проходили поряд, наніс два удари кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_11 , чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_8 намагався втекти з місця події, проте був затриманий потерпілим.

На вирок суду прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , подана апеляційна скарга та зміни до неї, в яких прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій, просить вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 серпня 2018 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність - ст. 69 КК України та ухвалити новий вирок з дотриманням вимог ст. 374 КПК України, яким засудити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 296 КК України на 1 рік обмеження волі на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на ОСОБА_8 обов`язків відповідно ст. 76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що обґрунтовуючи вирок щодо виду і міри покарання ОСОБА_8 із застосуванням ст. 69 КК України та призначаючи йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 296 КК України, суд послався виключно на те, що обвинувачений щиро покаявся та активно сприяв у розкритті злочину, під час досудового розслідування та судового розгляду надавав послідовні покази, визнавав свою провину та вибачався перед потерпілим, відсутність матеріальних претензій у потерпілого до обвинуваченого.
На думку апелянта, саме вказане у своїй сукупності свідчило суду першої інстанції про наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 та також підставою при врахуванні призначенню останньому покарання.
В той же час прокурор стверджує, що щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину є однією підставою, що пом`якшує покарання, яка передбачена ст. 66 КК України та інші враховані судом підстави є послідовними, а такі додаткові обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 як надання послідовних показів під час досудового розслідування та судового розгляду, визнання своєї провини та вибачення перед потерпілим, відсутність матеріальних претензій у потерпілого до обвинуваченого, явки обвинуваченим до органу досудового розслідування та суду - не є обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Апелянт вказує на те, що в порушення вище вказаних вимог суд першої інстанції зазначив фактично одну обставину, що пом`якшує покарання, інших обставин судом не наведено. Разом з тим, при призначенні покарання судом належним чином не враховано те, що ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення умисного злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а тому, на думку апелянта, при постановленні вироку суд порушив кримінальний закон, оскільки неправильно застосував ст. 69 КК України, що вплинуло на призначення ОСОБА_8 покарання, яке за своїм видом та розміром, на думку апелянта, є явно несправедливим внаслідок м`якості.
Прокурор вважає, що ОСОБА_8 має бути призначене покарання у виді обмеження волі та відповідно ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання строком на 1 рік.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу зі змінами та просила її задовольнити, пояснення захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість постановленого вироку, дослідивши дані, що характеризують особу обвинуваченого, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам провадження та підтверджений доказами в справі, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, а тому й не перевіряється колегією суддів, виходячи з положень ч. 1 ст. 404 КПК України.
З огляду на фактичні обставини, встановлені судом, та доведеність винуватості, вірною є і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 296 КК України.
Будь яких істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку в цій частині колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі правопорушника внаслідок м`якості та неправильне застосування норм кримінального закону, а саме вимог ст. 69 КК України, колегія суддів приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Положення ст. 50 КК України визначають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження та змісту вироку, призначаючи покарання ОСОБА_8 при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, суд врахував дані про особу обвинуваченого (в межах представлених сторонами документів) та всі інші обставини, які відповідно до положень закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі статтей 66-67 КК України, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
Зокрема, суд врахував, що ОСОБА_8 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, позицію потерпілого, який не наполягав на реальному виді покарання для обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, під наркологічним наглядом не перебуває, працює, за місцем роботи характеризується виключно позитивно як сумлінний, дисциплінований та відповідальний працівник, має постійне місце проживання, за яким також характеризується позитивно, не одружений, має бабусю, яка його виховувала у зв`язку з позбавленням батьківських прав його матері, є інвалідом 2 групи з дитинства у зв`язку з отриманням травми спинного мозку під час пологів, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2005 року, діагноз ураження головного мозку перинатального ґенезу із психоорганічним синдромом.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд визнав щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину та не встановив обставин, що обтяжують покарання.
На підставі наведених обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України, а саме: у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 00 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.
Висновок про наявність у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 обставин, що пом`якшують покарання щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, відповідає фактичним обставинам справи, та фактично в апеляційній скарзі прокурора не заперечується, однак, прокурор вважає ці дві обставини однією обставиною, яка не дає підстав для застосування вимог ст. 69 КК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що згідно з ч. 1 ст. 69 КК України суд встановив лише одну обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, колегія суддів вважає неспроможними.

На думку колегії суддів, незважаючи на те, що щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину вказані в одному пункті ст. 66 КК України, ці обставини не можна вважати однією обставиною, як про це вказується в апеляційній скарзі прокурора, адже вони є різними за своїм характером.

Так, щире каяття відображає ставлення особи до вчинених нею дій та є оцінкою такою особою своєї поведінки, а активне сприяння розкриттю злочину - це дії, направлені на допомогу органам досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення та розслідуванні його обставин.

При цьому з вироку суду вбачається, що судом детально вказано на підставі чого він дійшов до висновку про визнання саме вказаних двох обставин такими, що пом`якшують покарання, а це, зокрема, надання під час досудового розслідування та судового розгляду послідовних показів, в зв`язку з чим під час досудового розслідування були допитані лише обвинувачений та потерпілий, визнання обвинуваченим своєї провини, вибачення перед потерпілим та готовність нести кримінальну відповідальність.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що й вищенаведені обставини судом першої інстанції визнані обставинами, що пом`якшують покарання, є безпідставними та спростовуються змістом оскаржуваної вироку. Зі змісту вироку вбачається, що вказані обставини в своїй сукупності, давали суду першої інстанції право на визнання обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 : щирого каяття та його активного сприяння розкриттю злочину.

Відтак, встановивши дві обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 66 КПК України, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з врахуванням особи винного, вмотивувавши належним чином своє рішення, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, правильно застосував вимоги ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_8 , і саме таке покарання на думку колегії суддів, буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчинення нових злочинів.
А тому, доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі правопорушника внаслідок м`якості та неправильне застосування норм кримінального закону, а саме вимог ст. 69 КК України є безпідставними, в зв`язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вироку суду в частині покарання колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 серпня 2018 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 296 КК України залишити без змін.
Апеляційну скаргу зі змінами прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4