Справа № 202/7912/18
Провадження № 1-кс/202/9342/2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002062 від 15.11.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло зазначене клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002062 від 15.11.2018 року.
З клопотання убачається, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002062 від 15.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Прокурор зазначає, що 15.11.2018 року та 04.12.2018 року до АНД та Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області відповідно звернулась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом шахрайських дій з боку невстановленої особи.
Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні в якості потерпілої було додатково допитано ОСОБА_4 , яка зазначила, що 10.07.2003 року нею на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (серія ВАК № 215683) від 10.06.2003 року набуте право власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно (серія ВАА № 877644, реєстраційний номер: 1808341). Проте 29.11.2018 року вона дізналась, що за адресою: АДРЕСА_2 , змінено вхідні двері, а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна містяться відомості, що 13.07.2018 року право власності щодо вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу перейшло до ОСОБА_5 , хоча жодного правочину за її участю або участю її довірених осіб не укладалось.
З моменту отримання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , нею ніхто не користувався, ключі від неї були лише у ОСОБА_4 .
Вважає, що її нерухомим майном квартирою АДРЕСА_1 , заволоділи ті ж самі особи, які 17.10.2018 року заволоділи іншим її майном квартирою АДРЕСА_3 .
Вивченням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, підтверджено факт здійснення правочину купівлі-продажу нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , від 13.07.2018 року.
З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зареєстрованого приватним нотаріусом майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить ОСОБА_5 , є необхідність накладення арешту на квартиру, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вона є доказом вчинення злочину. Зокрема та підстава, що квартира АДРЕСА_1 , набута у власність іншою особою внаслідок вчинення шахрайських дій невстановлених осіб, а також та, що вказана квартира може бути відчужена третім особам.
Тому прокурор просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , котра відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить ОСОБА_5 .
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин, виходячи з наступного.
Встановлено, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002062 від 15.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5 та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність збереження речового доказу, тобто запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, однак матеріали клопотання не містять постанови про визнання вказаного нерухомого майна, на котре прокурор просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні.
З огляду на зазначене, приходжу до висновку про необхідність повернення клопотання прокуророві для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002062 від 15.11.2018 року повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1