Провадження №11-кп/4820/13/18
Справа №686/3608/17 Головуючий в 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.15, ч.2 ст.185; Доповідач ОСОБА_2
ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 31 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 31 липня 2017 року,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, непрацюючого, із середньою освітою, неодруженого, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого Хмельницьким міськрайонним судом:
- 13.03.2007 року за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, вирок вступив в законну силу 13.03.2007 року;
-25.02.2008 року за ч.1 ст.121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, вирок набув законної сили 14.03.2008 року;
-05.11.2015 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, вирок вступив в законну силу 08.12.2015 року, призначене судом покарання у виді громадських робіт не відбуто;
визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, і призначено йому покарання:
- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупності злочинів визначено остаточне покарання ОСОБА_10 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 років позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_10 призначено покарання за сукупністю вироків шляхом повного приєднання не відбутої частини покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 05 листопада 2015 року і визначено остаточне покарання у виді 4 років і 12 днів позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_10 залишено попередній тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 постановлено рахувати з 31 липня 2017 року та зараховано в строк відбування покарання час затримання та утримання під вартою - з 08.02.2017 року до вступу вироку в законну силу включно, відповідно до ст.ст.8, 22 Конституції України згідно п. ґ ч.5 ст.72 КК України в редакції закону від 26.11.2015 року № 838-VІІІ, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_10 , будучи раніше судимим за вчинення майнових злочинів, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, вчинив ряд нових кримінальних правопорушень.
Так, 11 грудня 2016 року о 13 год. 10 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні маркету «Булка Експрес», що по вул. Соборній, 43 в м. Хмельницькому, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливою метою викрав із прилавку продажу товару дві пачки кави марки «Якобз Монарх розчинна», вагою 205 г, вартістю 138,43 гривень кожна, загальною вартістю 276,86 гривень та дві шоколадних плитки марки «Корона Білий», вагою 87 г, вартістю 28,16 гривень кожна, загальною вартістю 56,32 гривень та шляхом поміщення під куртку виніс за межі розрахункових кас маркету «Булка Експрес». Внаслідок таких дій ОСОБА_10 заподіяв ТОВ «Фуд Експрес» матеріальної шкоди на загальну суму 332,80 гривні.
Крім того, 12.12.2016 року о 09 год. 20 хв., перебуваючи в приміщенні маркету «Булка Експрес», що по вул. Соборній, 43 в м. Хмельницькому, ОСОБА_10 умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливою метою викрав із прилавку продажу товару дві пачки кави марки «Карт Нуар мелена», вагою 250 г, вартістю 98,57 гривень кожна, загальною вартістю 197,14 гривень та пачку фісташок марки «Phistachio Red», вагою 100 г, вартістю 48 гривень та шляхом поміщення під куртку виніс за межі розрахункових кас маркету «Булка Експрес». Даними діями ОСОБА_10 заподіяв ТОВ «Фуд Експрес» матеріальну шкоду на загальну суму 245,14 гривні.
Також, 12.12.2016 року о 11 год. 05 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні маркету «Булка Експрес», що по вул. Соборній, 43 в м. Хмельницькому, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливою метою намагався викрасти майно, яке належить вказаному маркету, а саме пачку кави марки «Карт Нуар мелена» вагою 250 г, вартістю 98,57 гривень, пачку кави марки «Якобз Монарх розчинна», вагою 130 г, вартістю 91,99 грн. та три плитки шоколаду марки «Мілка з крекером Тук», вагою 87 г, вартістю 28,62 гривень кожна, загальною вартістю 85,86 гривень, які помістив під куртку та виніс за лінію кас розрахунку маркету, при цьому не розрахувавшись за викрадений товар. Однак, вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, розпорядитися майном не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки на виході з вказаного маркету був затриманий працівником маркету. Своїми діями ОСОБА_10 намагався завдати ТОВ «Фуд Експрес» матеріальну шкоду на загальну суму 276,42 грн.
10.01.2017 року близько 18 години 40 хвилин ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: м. Хмельницький, вул. Інститутська, 22/1, у приміщенні магазину «Кошик», який належить ТОВ «Експресс-продукт», а саме у відділі з продажу алкогольних напоїв, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, умисно, викрав із полиці з алкогольними напоями, пляшку коньяку марки «Старий Кахеті 10 років» ємкістю 0,5 л., сховавши її у рукав своєї куртки та не розрахувавшись за неї покинув приміщення магазину, завдавши ТОВ «Експресс-продукт» матеріальну шкоду на суму 317 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_10 скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.
Свої вимоги аргументує істотним порушенням допущеним місцевим судом при розгляді даного кримінального провадження, однобічним та поверхневим дослідженням фактичних обставин справи, що призвело до ухвалення неправосудного судового рішення.
Зазначає, що суд, в порушення вимог кримінального процесуального законодавства, поклав в основу обвинувального вироку докази, які стороні захисту не були відкриті, а саме: накази ТзОВ «Експрес Продукт», акти інвентаризації, протокол огляду місця події від 12.12.2016 року, протоколи огляду дисків, накладні, та інші документи, які в силу ст.86 КПК України є недопустимими доказами.
Наголошує, що суд розглядав кримінальне провадження та досліджував докази без участі представника потерпілого, який належним чином не був повідомлений про час і місце судового розгляду і від якого не надходило заяв про розгляд справи без його участі.
Стверджує про порушення судом правил перехресного допиту, що виразилося у втручанні в процес допиту стороною захисту, перебиванні, коментуванні.
Акцентує увагу на недопустимість відеоматеріалів спостереження, наданих стороною обвинувачення, які були отримані не уповноваженими на здійснення оперативно-розшукової діяльності особами.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги сторони захисту, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, представника потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновок суду про винність ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, за обставин наведених місцевим судом і викладених у вироку, ґрунтуються на зібраних органами досудового розслідування та досліджених у судовому засіданні доказах, які отримали належну правову оцінку. Вирок суду в цій частині відповідає вимогам ст.374 КПК України, є законним та вмотивованим.

Ухвалюючи обвинувальний вирок за вказаним інкримінованим ОСОБА_10 злочином, суд першої інстанції обґрунтував його доказами, які були досліджені в ході судового розгляду та відповідають вимогам належності та допустимості.

Зокрема, такого висновку суд дійшов на підставі аналізу: показань допитаного в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_10 , який не заперечував факту викрадення 12.12.2016 року біля 11 години в приміщенні маркету «Булка Експрес», що по вул. Соборній, 43 в м. Хмельницькому однієї пачки кави «Якобз», в ході чого його було затримано; свідка ОСОБА_12 , яка, будучи керівником маркету «Булка Експрес», в зазначений час та місці виявила ОСОБА_10 , як особу, яка не розрахувалась за товар, у зв`язку із чим намагалася його затримати, однак обвинувачений вирвався і вибіг з магазину, а з його одежі випали шоколадки. При затриманні ОСОБА_10 на вулиці із одежі обвинуваченого випала також пачка кави.

Аналогічні показання щодо обставин затримання обвинуваченого та виявлення у нього викраденого майна, надала в суді першої інстанції свідок ОСОБА_13 .

Відповідно до показань представника потерпілого ОСОБА_9 , після інциденту з затриманням обвинуваченого та виявленням у нього викраденого майна, ним було оглянуто відео з камер спостереження, на якому виявлено ОСОБА_10 , як особу, яка здійснювала крадіжку продуктів харчування.

Факт вчинення ОСОБА_10 вказаного злочину підтверджується також письмовими документами, такими як заявою про вчинення злочину від 14.12.2016 року, відповідно до якої 12.12.2016 року об 11 год. 05 хв. із магазину по вул. Соборній, 43, невідомою особою викрадено дві пачки кави та шоколадки на суму 276 грн. 40 коп.; протоколом огляду місця події від 12.12.2016 року, в якому відображено товари, які намагався викрасти обвинувачений; постановою слідчого від 12.12.2016 року, якою викрадене майно, а саме три шоколадні плитки «Мілка» та дві пачки кави визнано речовими доказами (т.1 а.м.с.119); протоколом огляду відеозапису із камер спостереження від 16.12.2016 року, СД-диск, на якому збережений даний відеозапис визнано речовим доказом по справі (т.1 а.м.с. 131-132).

Речові докази, документи, показання свідків, в силу ч.2 ст.84 КПК, є процесуальними джерелами доказів, на підставі яких суд установив наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, в тому числі й кількості та вартості викраденого майна. Підстав не довіряти показанням безпосередніх очевидців події свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та представника потерпілого відсутні, такі показання повністю узгоджуються із даними, що містяться в протоколі огляду місця події.

Частина 2 ст.17 КПК України передбачає, що винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом.

На переконання колегії суддів, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 за даним епізодом злочинну, цей стандарт доведення винуватості дотримано. Адже за допомогою вищезазначених, належних, допустимих та достовірних доказів, що були досліджені у суді першої інстанції, та перевірені апеляційним судом, існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

При цьому була предметом ретельної перевірки місцевого суду версія обвинуваченого щодо викрадення 12.12.2016 року біля 11 години лише однієї пачки кави та непричетності до викрадення пачки кави «Карт Hyap мелена» та трьох плиток шоколаду «Мілка з кремом Тук», що знайшла належну оцінку й аргументовано спростована.

Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України (епізод від 12.12.2016 року) кваліфіковано судом правильно.

Доводи сторони захисту щодо недопустимості таких доказів по справі як відношення-заяви про вчинення злочинів, з підстав відсутності у них даних щодо об`єкта з якого здійснено крадіжку, місця його знаходження, обставин вчинення злочину, реквізитів складання, тощо, не заслуговують на увагу, так як спростовуються змістом вказаних вище заяв.

Так, наявні у матеріалах кримінального провадження відношення заяви про вчинення злочинів містять дату, час, місце вчинення кримінального правопорушення, предмет злочинного посягання, вартість викраденого майна, дати подачі таких заяв, а також відомості про особу, яка їх подала (т.1 а.м.с. 61, 94, 104, 115).

Матеріали кримінального провадження також містять і дані щодо встановлення особи, яка подала відношення-заяви про вчинення злочинів, визначення її процесуального статусу та залучення її до кримінального провадження (т.1 а.м.с.62-66).

З аналогічних підстав не приймаються до уваги колегією суддів доводи сторони захисту щодо невідповідності та неналежності наявних в справі накладних на товари, в яких наявні всі необхідні реквізити за допомогою яких можна встановити постачальника товару, вид, назву, кількість товару, дату складання тощо (т.1 а.м.с.67, 95, 105, 116-117).

Доводи захисту щодо визнання недопустимими доказами відеозаписи з камер спостереження у торговому залі, а також протоколи огляду СД диску з даним відеоматеріалом, не приймаються колегією суддів до уваги, так як дані докази є належними та допустимими, з огляду на положення ст.ст.84, 85, 86 КПК України, визнані у встановленому законом порядку речовими доказами, оглянуті, як в суді першої так і в апеляційній інстанції.

У протоколі огляду предметів від 03.02.2017 року описано, який саме диск оглянуто та що на ньому зображено, в подальшому опечатано та засвідчено підписами слідчого і представника потерпілого.

Відображена подія, яка зафіксована на відео, повністю узгоджується із показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та представника потерпілого ОСОБА_9 .

Окрім того, відеофіксація здійснювалась у приміщені магазину, тобто громадському (публічному) місці, а тому твердження про те, що дані відеоматеріали відносяться до оперативно-розшукових заходів, дозвіл на проведення яких повинен бути санкціонованим, є безпідставними.

Щодо тверджень захисника про недопустимість доказів, які містяться в протоколі огляду місця події від 12.12.2016 року, з підстав того, що дана слідча дія проводилася за участю понятих (працівників магазину «Булка Експрес») заінтересованих в результаті кримінального провадження, то до таких тверджень колегія суддів ставиться критично, так як вони є лише припущеннями сторони захисту і ніяким чином не підтверджують заінтересованість понятих, тобто осіб, які в силу закону залучаються виключно з метою засвідчення факту, змісту, ходу та результатів даної слідчої дій.

За своїм змістом протокол огляду місця події від 12.12.2016 року повністю відповідає вимогам ст.104 КПК України, і посилання сторони захисту на порушення таких вимог є безпідставним.

У протоколі зазначено виключно тих осіб, які безпосередньо приймали участь у проведенні даної слідчої дії, зафіксовані виявлені продукти харчування, їх найменування та кількість, які в подальшому були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого, що підтверджується розпискою останнього (т.1 а.м.с.118-120).

Достовірність даних, які закріплені у протоколі огляду, підтвердили поняті під час судового провадження. Жодних заяв та зауважень стосовно проведення даної слідчої дії та складання протоколу не надходило.

Правильно, відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням обставин справи та даних про особу винного, судом призначено і покарання за даним злочином, яке є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження вчинення нових злочинів.

Оскільки кримінальний закон, в цій частині судового рішення, застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, апеляційна скарга сторони захисту щодо закриття провадження у зв`язку із не доведенням вини ОСОБА_10 за вказаним злочином, задоволенню не підлягає.

Однак, заслуговують на увагу доводи сторони захисту про те, що вирок місцевого суду за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, ґрунтується на недопустимих доказах, які унеможливлюють його засудження за даним видом злочину.

Відповідно до правових висновків Верховного суду України, викладених у постановах від 16 березня 2017 року №5-364кс16 та від 12 жовтня 2017 року №5-237кс(15)17, чинний КПК не містить заборони для сторін кримінального провадження представляти в суді матеріали, не відкриті одна одній. Заборона адресована суду, який згідно з ч.12 ст.190 КПК України, не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази, які існували на момент звернення до суду з обвинувальним актом, але не були відкриті сторонам.

Так, однією з обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні є вид і розмір шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Об`єктом посягання інкримінованого обвинуваченому злочину за ч.2 ст.185 КК України, в тому числі були і відносини власності. Тому, крім діяння (викрадення), обов`язковими ознаками є матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю.

Розмір такої шкоди, асортимент викраденого майна, відповідно до змісту обвинувального вироку, встановлений актами інвентаризації від 11.01.2017 року та 13.12.2017 року, наданими представником потерпілого в судовому засіданні місцевого суду.

Дані документи існували на момент звернення до суду з обвинувальним актом та не були відкриті стороні захисту, як під час досудового розслідування так і під час судового провадження, що не заперечувалося прокурором в судовому засіданні апеляційного суду.

Відповідно до висновку ВС, викладеного у постанові від 17 травня 2018 року справа № 544/673/13-к, провадження № 51-188км 17, надання стороною обвинувачення у суді матеріалів, до яких не було надано доступ стороні захисту, і долучення їх як доказів на стадіях судового розгляду може порушувати право обвинуваченого на захист, оскільки змушує його захищатися від так званих нових доказів без надання достатніх можливостей і часу для їх спростування. За умов, коли стороні обвинувачення відомі всі докази, а сторона захисту не володіє інформацією про них, порушується баланс інтересів у кримінальному процесі. Частина 12 ст.290 КПК України фактично передбачає кримінальну процесуальну санкцію стосовно сторін кримінального провадження, яка реалізується в разі невиконання сторонами обов`язку щодо відкриття матеріалів. Вона полягає в тому, що в майбутньому суд не має права допустити відомості як докази у невідкритих матеріалах. Не відкриття сторонами кримінального провадження одна одній матеріалів суттєво зменшує їхню доказову базу, що, в свою чергу, може негативно вплинути на законність та обґрунтованість прийнятого судом рішення.

У зв`язку із наведеним, такі докази є недопустимими, та не можуть обґрунтовувати вину обвинуваченого.

Інших доказів, які б підтверджували асортимент викраденого товару та розмір шкоди заподіяної потерпілому діями обвинуваченого ОСОБА_10 матеріали кримінального провадження не містять.

Відповідно до існуючого принципу презумпції невинуватості, передбаченого ст.17 КПК України, жодна особа не може вважатися винуватою у скоєнні злочину, поки її винуватість не буде доведена у порядку передбаченому КПК України і встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_10 у скоєнні ним злочину, що передбачений ч.2 ст.185 КК України, не дивлячись на наявність відеозапису з камер спостереження, на якому зафіксовано як особа схожа на обвинуваченого вчиняє викрадення продуктів харчування, колегією суддів трактуються на користь обвинуваченого, адже даним доказом не встановлено, що саме було викрадено (асортимент товару), а відповідно і його вартість.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги те, що у даному кримінальному провадженні відсутні фактичні дані щодо розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням та не зазначено у вироку доказів на підтвердження чи спростування цих обставин, а саме, вартості викраденого майна та розміру завданих злочином збитків, порушуються гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі право на справедливий суд і право на захист.

Даючи правову оцінку встановленим по кримінальному провадженню обставинам, колегія суддів вважає, що доводи обвинувачення ОСОБА_10 за ч.2 ст.185 КК України не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході апеляційного розгляду, так як наведені стороною обвинувачення доводи ґрунтуються на припущеннях та на доказах, здобутих з порушенням процесуального закону, які не відповідають критеріям допустимості і законності, а тому, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, трактуються на користь обвинуваченого.

У зв`язку із наведеним та з врахуванням відсутності інших доказів винуватості обвинуваченого у викраденні чужого майна, колегія суддів вважає необхідним вирок суду в частині засудження ОСОБА_10 за ч.2 ст.185 КК України скасувати, а кримінальне провадження стосовно нього закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження, строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислено з дня його фактичного затримання, тобто з 08.02.2017 року.

Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги, що Хмельницькому апеляційному суду не надходили жодні відомості щодо інших правових підстав для позбавлення ОСОБА_10 волі, на підставі наявних у кримінальному провадженні даних, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції 26.11.2015 року) ОСОБА_10 повністю відбув призначене судом покарання, а відтак потреба в продовженні дії обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (мета запобіжного заходу) відпала, у зв`язку із чим ОСОБА_10 підлягає негайному звільненню з-під варти в залі суду.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст. 404-405, 407-409, 417, 418, 419 КПК, ч.5 ст. 72 КК України колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 31 липня 2017 року щодо ОСОБА_10 скасувати частково.

Провадження у справі відносно ОСОБА_10 за ч.2 ст.185 КК України закрити у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Вважати ОСОБА_10 засудженим за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч.1 ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 05 листопада 2015 року ОСОБА_10 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 12 днів.

Виключити з резолютивної частини вироку місцевого суду посилання на застосування при призначенні покарання ОСОБА_10 положень ч.1 ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_10 таким, що повністю відбув призначене покарання та звільнити його з-під варти в залі суду негайно.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4