Провадження № 1-кс/201/156/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 від 12 листопада 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з вищевказаною скаргою звернулись ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , в якій просили скасувати постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 від 12 листопада 2018 про часткову відмову у задоволенні клопотання від 09 листопада 2018 року; зобов`язати Дніпропетровську місцеву прокуратуру № 2 розглянути клопотання скаржників від 09 листопада 2018 року в повному обсязі з аналізом доводів за правилами і в строки, передбачені ст. ст. 28, 110, 113, 220 КПК України.
В обґрунтування скарги зазначили, що оскаржувана постанова в частині відмови у задоволенні клопотання не вмотивована, а тому не відповідає вимогам КПК України.
Скаржник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Від скаржника ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд даної справи без його участі, просив скаргу задовольнити з підстав у ній викладених.
Представник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 у судове засідання тричі не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, із клопотаннями про відкладення розгляду справи або заявами про розгляд справи за відсутністю до суду не звертався. Зазначене відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги за відсутністю представника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, а тому, з метою дотримання розумних строків розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2.

Дослідивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 від 12 листопада 2018 було частково відмовлено у задоволенні клопотання скаржників від 09 листопада 2018 року.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені заявником бездіяльність слідчого, яка полягає у тому числі у нездійсненні інших процесуальних дій, які він повинен вчинити.
Відповідно до положень ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Постанова слідчого, прокурора має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які необхідно вирішити при вирішенні клопотання потерпілого, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Оцінюючи критично, у сукупності з іншими доказами та обставинами у даному кримінальному провадженні оскаржувану постанову прокурора, беручи до уваги ненадання Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 2 жодних відомостей в обґрунтування своєї позиції, що унеможливлює спростування доводів скаржників, суд приходить до висновку про необхідність скасування спірної постанови, оскільки прокурором в порушення вимог ст.22 КПК України, якою передбачено змагальність сторін кримінального процесу, не надано суду жодних доводів на підтвердження правомірності та обгрунтованності спірної постанови.
Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 від 12 листопада 2018 про часткову відмову у задоволенні клопотання скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1