Справа №284/482/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2018 року смт.Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

законного представника

ОСОБА_5 ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

представника служби

у справах дітей ОСОБА_10

уповноваженого підрозділу

Національної поліції ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2016 року за №0000052 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

за частинами 2 та 3 статті 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

за частинами 2 та 3 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14 березня 2016 року близько 19 години ОСОБА_4 разом з неповнолітнім ОСОБА_5 , за попередньою змовою, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб відв`язали від гужової повозки та викрали разом з упряжжю коня, що знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , та належного ОСОБА_7 , відвівши коня до розташованого недалеко від будинку лісу, чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 21022 гривні 34 копійки.

Крім цього, близько 22 години 20 хвилин 27 квітня 2016 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , за попередньою змовою, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, проникли до незамкненого приміщення хліва, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали коня, належного ОСОБА_8 , чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на суму 20440 гривень 63 копійки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 підтвердив встановлені судом обставини, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та пояснив, що в середині березня 2016 року ОСОБА_14 запропонував йому викрасти коня, який знаходився поблизу будинку АДРЕСА_3 . Погодившись на таку пропозицію, він допоміг ОСОБА_12 відв`язати від повозки та відвести коня до розташованого поряд лісу. Через деякий час вони зателефонували особам, які здійснюють приймання худоби, зняли упряж та здали коня, отримавши близько десяти тисяч гривень, які поділили між собою. Крім цього, наприкінці квітня 2016 року увечері вони разом з ОСОБА_12 проникли до приміщення хліва, розташованого в селі Селець Народицького району Житомирської області, звідки викрали коня, якого вранці здали приймачам та отримали кошти.

Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні вину визнав у повному обсязі, але скористався свої правом, гарантованим статтею 63 Конституції України й статтею 18 КПК України, та відмовився відповідати на запитання і давати показання.

Крім визнання своєї вини, винуватість обвинувачених підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілих та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що увечері 14 березня 2016 року він прив`язав власного коня, запряженого у гужову повозку, біля свого двору, розташованого по АДРЕСА_3 , але через деякий час виявив, що повозка на місці, а коня вкрали. Коли працівники поліції повідомили йому, що коня вкрали обвинувачені, до нього додому приїхав ОСОБА_15 та заплатив за коня 12500 гривень.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що вранці 27 квітня 2016 року він виявив крадіжку власного коня, якого він вечором попереднього дня зачинив в хліві домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_4 . Через деякий час він спочатку дізнався від працівників поліції, що крадіжку вчинили ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , а згодом його коня привезли автомобілем люди, яким обвинувачені його здали.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 пояснили, що вони здійснюють підприємницьку діяльність, пов`язану із купівлею у населення коней, корів та бичків. Наприкінці квітня 2016 року за телефоном, який вони публікували в газеті «Ехо», до них подзвонили обвинувачені та запропонували прийняти у них коня. Попередньо домовившись про купівлю, вони приїхали в село Селець Народицького району Житомирської області, де зустрілись з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Під час спілкування обвинувачені повідомили, що кінь їх власний, але вони вирішили його продати, щоб купити трактор. Сплативши обвинуваченим близько 14000 гривень, вони погрузили коня у вантажний автомобіль та поїхали. Наступного дня до них передзвонив працівник поліції та повідомив, що куплений ними кінь - крадений. Після цього вони відвезли коня знову в село Селець Народицького району Житомирської області, повернули коня його власнику, а їм від імені обвинувачених інші особи повернули гроші.

Також вина обвинувачених підтверджується оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколами огляду місць подій від 16 березня 2016 року та від 29 квітня 2016 року, з яких вбачається, що місцями вчинення злочинів є територія, прилегла до будинку АДРЕСА_3 , та територія домоволодіння АДРЕСА_4 , відповідно.

З протоколу огляду предметів від 29 квітня 2016 року вбачається, що під час огляду мобільного телефону марки «Nokia-105», добровільно наданого працівникам поліції згідно заяви від 29 квітня 2016 року ОСОБА_5 , було з`ясовано, що із зазначеного пристрою здійснювався телефонний дзвінок на телефонний номер, опублікований у номері 16 газети «Ехо» за 21-27 квітня 2016 року.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №889/896/18-25 від 25 червня 2018 року ринкова вартість коня-ваговоза, коричневої масті, віком 11,5 років, вагою 900 кг, станом на 14 березня 2016 року могла складати 21022,34 гривні, а коня-ваговоза, коричневої масті, віком 12 років, вагою 700 кг, станом на 27 квітня 2016 року могла складати 20440,63 гривні, при умові, що на дати оцінки тварини були без ознак захворювання.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає вину обвинувачених доведеною і кваліфікує їх дії за частиною 2 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та за частиною 3 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, й поєднане з проникненням у приміщення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , є вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, особи обвинувачених, які раніше до кримінальної відповідальності не притягувались та за місцем проживання характеризуються позитивно, пом`якшуючі покарання обставини, думку потерпілих, які не наполягають на суворому покаранні, а тому, суд, виходячи з вимог достатності покарання, яке повинно сприяти виправленню засуджених, вважає, що їх виправлення можливе без відбування покарання і обвинувачених можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, якщо вони протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки.

При визначенні тривалості іспитового строку для обвинувачених, суд приймає до уваги встановлені судом пом`якшуючі покарання обставини, а також особисте ставлення обвинувачених до вчинених ними діянь, а тому, вважає, що достатньою тривалістю іспитового строку для обвинуваченого ОСОБА_13 є 1 рік, а для обвинуваченого ОСОБА_12 2 роки.

Враховуючи те, що обвинувачені скоїли тяжкий злочин, суд вважає за необхідне, в силу статті 76 КК України, покласти на них обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До обвинуваченого ОСОБА_12 потерпілим ОСОБА_12 заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, в сумі 12 500 гривень, та моральної шкоди в сумі 10 000 гривень.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Обвинувачений ОСОБА_12 визнав позовні вимоги повністю, а тому, з нього підлягають стягненню вказані суми.

Частиною 2 статті 124 КПК України визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги акт №889/896/18-25 від 25 червня 2018 року, згідно якого витрати на залучення експерта становлять 1430 гривень, суд дійшов переконання, що з обвинувачених слід стягнути на користь держави вказані витрати в сумі 715 гривень з кожного.

Керуючись статтями 368, 370, 373 та 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185 КК України та частиною 3 статті 185 КК України, і призначити йому покарання: за частиною 2 статті 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за частиною 3 статті 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі та, із застосуванням частини 1 статті 70 КК України, призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді 3 років позбавлення волі.

В силу статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк в 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185 КК України та частиною 3 статті 185 КК України, і призначити йому покарання: за частиною 2 статті 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за частиною 3 статті 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі та, із застосуванням частини 1 статті 70 КК України, призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді 3 років позбавлення волі.

В силу статей 104, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк в 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 12 500 гривень та моральну шкоду в сумі 10 000 гривень.

Речові докази:

упряж повернути власнику;

мобільний телефон марки «Nokia-105» з сім-карткою, які передано на зберігання власнику ОСОБА_5 - залишити у його володінні;

коня коричневого кольору, якого передано на зберігання власнику ОСОБА_8 - залишити у його володінні;

дві сторінки газети «Ехо» та оптичний CD-диск - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 715 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 715 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити обвинуваченим, прокурору, законному представнику обвинуваченого, захиснику, представнику потерпілого та потерпілим негайно після його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1