Справа № 492/943/17
Провадження № 1-кс/513/380/18
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року смт Сарата

Саратський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

При секретарі ОСОБА_2 ,

За участі:

Прокурора - ОСОБА_3 ,

Захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Сарата заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000253 від 08.05.2017року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Саратського районного суду Одеської області надійшла заява адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000253 від 08.05.2017року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

Так, адвокат ОСОБА_4 в своїй заяві посилається на те, що в провадженні Арцизького районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000253 від 08.05.2017року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

Судовий розгляд даного обвинувального акту здійснює суддя ОСОБА_6 ..

Однак, існують обгрунтованні обставини, які викликають сумнів у неупередженності судді ОСОБА_6 , а саме те, що ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 26.12.2017року , яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.12.2017року, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 у зазначеному кримінальному провадженні повернуто прокурору для усунення недоліків.

Однак, всупереч вищезазначеним судовим рішенням прокурор недоліки в обвинувальному акті не усунув, а саме 03.07.2018року заявник отримав ксерокопію обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову, які в свою чергу не завірені належним чином, поштою. Тож, цілком обгрунтовані сумніви щодо достовірності направлених документів належним субєктом, що взагалі унеможливлює надання їм належної оцінки, відповідно до ст.291 КПК України. Підозрюваний ОСОБА_7 взагалі не отримав копію обвинувального акту.

20.08.2018року відбулось підготовче засідання з розгляду вказаного обинувального акту де ним було подано клопотання про повернення обвинувального акту в порядку п. 3 ч.3 ст.314 КПК України.

Однак, ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 21.08.2018року в задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено, у зв`язку з тим, що зазначений недолік , щодо неотримання обвинуваченим обвинувального акту з додатками можна виправити в підготовчому судовому засіданні, вручивши їх обвинуваченому в підготовчому судовому засіданні. Підготовче судове засідання відкладено на 06.09.2018року для надання обвинуваченому можливості ознайомитись з обвинувальним актом, доданим реєстром матеріалів досудового розслідування та цивільним позовом. Судом не було оцінено факт невручення захиснику належним чином, відповідно до ст.293 КПК України, копій обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову.

Крім того, судом було постановлено ухвалу, яка чинним кримінальним процесуальним законом не передбачена.

27.08.2018року, з огляду на вищевказані обставини, стороною захисту було подано апеляційну скаргу на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 21.08.2018року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.09.2018року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою.

11.10.2018року ним, як захисником, було направлено касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Одеської області про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Наразі, відповідно до ст.428 КПК України, вирішується питання про відкриття касаційного провадження з розгляду зазначеної скарги.

Тож, посилаючись на п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженності, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заяву підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви посилаючись на її необгрунтованність.

Потерпілий ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви посилаючись на її необгрунтованність.

Розглянувши заяву, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що заява про відвід головуючого по справі судді ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Положення ст.ст.75,76 КПК України зазначають підстави відводу щодо судді в провадженні якого перебуває справа. Зокрема п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.

Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути мотивованим.

Так, відповідно до Науково-практичного коментарю до ст.75 КПК України, під «іншими обставинами», які викликають сумнів у неупередженості судді, мають розглядатися, зокрема, наступні: 1) суддя є двоюрідним чи троюрідним братом або сестрою, дядьком чи тіткою, племінником чи племінницею чи іншим родичем, хрещеним батьком чи хрещеною матір`ю, хрещеником чи хрещеницею слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача або членів їх сімей; 2) у результатах судового розгляду зацікавлені родичі дружини чи чоловіка судді; 3) суддя перебуває в дружніх або неприязних стосунках з кимось із учасників кримінального провадження; 4) суддя перебуває в матеріальній, службовій або іншій залежності від когось із учасників кримінального провадження; 5) суддя публічно, усно або письмово, у тому числі в засобах масової інформації, наперед висловив свою думку щодо винуватості обвинуваченого або з інших питань ще не закінченого відповідним судовим рішеням кримінального провадження. Відповідно до Бенгалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією № 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 p., перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б, виходячи з розумної оцінки ситуації, якимось чином вплинути на хід цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи щодо певної особи чи питання (п. 2.4).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні в справі « Мироненко та Мартиненко проти України » ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм. Побоювання заявників щодо безсторонності судді ЄСПЛ визнав об`єктивно обґрунтованими та оцінив як порушення п.1 ст.6 Конвенції (суддя висловив свою позицію при вирішенні питання про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 11 липня 2013 року по справі «Рудніченко проти України» констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції через відсутність безсторонності суду першої інстанції, який виніс обвинувальний вирок за подібних обставин, зазначивши, що головуючий суддя, яка одноособово розглядала справу заявника сама мала сумніви щодо своєї безсторонності при розгляді справи.

Верховний Суд України своєю ухвалою від 01 березня 2012 року скасував вирок суду через недопустимість участі судді у розгляді кримінальної справи за наявності обставин, що викликають сумнів у його обєктивності, а саме: суддя при винесенні ухвали висловився про вчинення обвинуваченим більш тяжкого злочину в співучасті.

Тож, суд дійшов висновку, що заявлений відвід не містить об`єктивних даних, враховуючи вищевикладене, які б свідчили про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 щодо розгляду кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000253 від 08.05.2017року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України . Також, не надано доказів того, що суддя висловила свою думку з приводу цього кримінального провадження. На думку суду твердження заявника ґрунтуються на порушені суддею процесуальних норм, що не може вважатися підставою для задоволення відводу.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Обставини, на які посилається адвокат ОСОБА_4 як на підставу сумніватися у неупередженості судді ОСОБА_6 не можуть бути підставою про відвід судді, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, тому у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України,суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 щодо розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000253 від 08.05.2017року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1