ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2563/17 Номер провадження 11-кп/814/339/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст. 309 КК України ТЗ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001237 за апеляційною скаргою прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 4 вересня 2018 року,

встановила:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Київ, громадянка України, з повною середньою освітою, пенсіонерка, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , не судима,
засуджена за:

- ч.1 ст.310 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі;

- ч.3 ст.309 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70, п.б ч.1 ст.72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 3559 гривень 32 копійки витрат за проведення судово-хімічних експертиз в кримінальному провадженні.
Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_8 визнана винуватою та засуджена за вчинення злочинів за таких обставин:

На початку березня 2017 року (точної дати судом не встановлено) невстановлена особа на земельній ділянці, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 , незаконно висіяла насіння рослини конопель.
Помітивши рослини конопель, обвинувачена ОСОБА_8 , протягом часу із середини березня 2017 року до початку вересня 2017 року займалася незаконним вирощування рослин конопель, для цього обрізала частини рослин конопель з метою доведення їх до стадії достигання.
7 вересня 2017 року працівниками Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області в ході санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено 16 рослин, які мають ботанічні ознаки рослин роду конопель, містять тетрагідроканнабінол і відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини.
Крім цього, в кінці серпня 2017 року - на початку вересня 2017 року обвинувачена ОСОБА_8 , почала зривати рослини коноплі, які висушувала в господарських приміщеннях на території власного домоволодіння, тим самим вчинила незаконне придбання та виготовлення наркотичного засобу.
7 вересня 2017 року працівниками Лубенського ВП в ході санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено:
- з господарського приміщення, розташованого ліворуч одразу за будинком, - невідому речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом загальною масою в перерахунку на суху речовину 1172,286 г та 1293,05г відповідно;
- з приміщення теплиці, переобладнаної під літній будиночок, - невідому речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину - 650 г.;
- з господарського приміщення, розташованого ліворуч від входу до подвір`я, - невідому речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину - 1424,425 г.;
- з приміщення вітальні житлового будинку, - розфасовану в коробки з-під сірників суміш рослинного походження, яка складається з насіння коноплі та канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 32,855 г.;
- речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом загальною масою в перерахунку на суху речовину 14,446 г.
Отже, загальна маса вилученого канабісу, який придбала, виготовляла та зберігала ОСОБА_8 , становить 4587,562 г, що відповідно до наказу МОЗ № 188 від 1.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропний речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» відноситься до особливо великих розмірів.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягав застосуванню при призначенні покарань, а також невідповідність призначених покарань ступеню тяжкості злочинів та особі обвинуваченої через м`якість, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватою та призначити покарання за:

- ч.1 ст. 310 КК України у виді 3 років обмеження волі,

- ч.3 ст. 309 КК України у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Свої вимоги прокурор мотивує безпідставним звільненням обвинуваченої ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, оскільки ОСОБА_8 вчинила тяжкий злочин, вага вилучених наркотичних засобів становить 4587,562 г, тобто є особливо великим розміром.

Вважає, що суд при ухваленні вироку не зазначив жодної обставини, яка стала підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченої та її захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до такого висновку.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за наведених у вироку обставин та кваліфікація її дій за ч.1 ст. 310, ч.3 ст. 309 КК України ґрунтуються на досліджених у суді доказах, є правильними і в апеляційній скарзі не спростовуються.

Разом з цим, призначаючи ОСОБА_8 показання за ч.1 ст. 310 КК України у виді 3 років обмеження волі, суд залишив поза увагою вимоги ч.3 ст. 61 КК України, відповідно до яких обмеження волі не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_8 є особою пенсійного віку, а тому їй не може бути призначено покарання у виді обмеження волі. З огляду на вказане вирок суду в цій частині підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 310 КК України передбачено покарання у виді штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.
Оскільки вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, а саме незаконному вирощуванні конопель в кількості 16 рослин, доведена в повному обсязі та ніким не оспорюється, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченої, обставин, по пом`якшують та обтяжують покарання, колегія суддів дійшла висновку про необхідність призначити ОСОБА_8 покарання за даним епізодом у виді арешту.
Призначене судом першої інстанції обвинуваченій покарання за ч.3 ст. 309 КК України та визначене, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, остаточне покарання за сукупністю злочинів відповідає вимогам ст.65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.
У своїй апеляційній скарзі прокурор, вказуючи про необхідність призначення більш суворого покарання за ч.3 ст.309 КК України, достатніх підстав для цього не наводить.

Судом першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та роз`яснень Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима.

Враховуючи викладене, доводи прокурора про м`якість покарання, є необгрунтованими.

Також безпідставними є доводи прокурора і про неправильне звільнення обвинуваченої від відбування покарання.

Так, обвинувачена засуджена до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років за вчинення тяжкого злочину.

При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою похилого віку, за місцем проживання характеризується позитивно.

Як вбачається з досудової доповіді органу пробації виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі не може становити небезпеку для суспільства.

Також колегія суддів враховує обставини вчинення злочинів, те, що рослини коноплі висадив син обвинуваченої, який був наркозалежною особою, ставлення обвинуваченої до вчинених злочинів, яка не оспорює своєї винуватості та висловлює жаль з приводу скоєного.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе без відбування покарання. Таке звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідає положенням ст. 75 КК України.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

В порядку ст. 404 КПК України вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 вересня 2018 року щодо ОСОБА_8 змінити.
Призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст. 310 КК України покарання у виді 6 місяців арешту.
Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч.3 ст. 309 КК України до покарання, обраного судом першої інстанції, а саме 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків, визначених судом першої інстанції.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4