Справа № 438/1522/18
провадження №1-кп/457/25/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці кримінальне провадження № 438/1522/18 (провадження1-кп/457/25/19) про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000607 від 14.11.2018 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав, Львівської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 10.11.2018 року близько 23 год. 00 хв., перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході виниклого на грунті особистих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_5 конфлікту, вкусив останню в ділянку передпліччя лівої руки внаслідок чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді кусаної рани на зовнішньо-боковій поверхні лівого передпліччя в нижній третині, яка по ступеню тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисному легкому тілесному ушкодженні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що він дійсно вкусив свою маму, але не пам`ятає по якій причині. Даний інцедент був у них вдома 10.11.2018 року близько 23.00 год.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання з`явилась, просила обвинуваченого покарати суворо.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення не наступило, однак раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, ніде не працює, немає постійного джерела прибутку, тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 373, 374 КПК України, ч. 1 ст. 125 КК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору .
Суддя: ОСОБА_1