Провадження №1-кп/761/2079/2018
В И Р О К
іменем України

29 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернівецької області Глибоцького району села Корчевці, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, офіційно працевлаштованого ТОВ «Алків С» на посаді вантажника, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз Томашпольським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі. Звільненого 02.02.2016 року у зв`язку з відбуванням строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

10 липня 2018 року, о 07 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , під час словесного конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно спричинив ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.
Так, 10 липня 2018 року, о 07 годині 05 хвилин, ОСОБА_6 , підійшов до будинку за адресою: АДРЕСА_3 з метою з`ясування відносин з ОСОБА_5 . Зустрівшись з ОСОБА_5 , приблизно о 07 годині 15 хвилин біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_6 , вступив в словесний конфлікт, що виник на фоні ревнощів, який був спровокований самим же ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків. В результаті словесного конфлікту у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки та наслідків, які можуть настати, ОСОБА_6 наблизившись до ОСОБА_5 , діючи умисно, склавши обидві руки в кулаки, наніс удар в область рота ОСОБА_5 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи зліва на межі з червоною каймою.
Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_6 наніс декілька ударів по тулубу ОСОБА_5 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді двох синців на передній поверхні правого передпліччя у верхній третині та на переднє-зовнішній поверхні правого передпліччя у нижній третині.
Згідно висновку експерта № 1364/е при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у останнього виявленні ушкодження: крововилив на слизовій оболонці нижньої губи зліва; синці на передній поверхні правого передпліччя у нижній третині. Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились від не менш п`яти дій тупого предмету, характерні властивості якого в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну 2-7 годин на момент судово-медичного обстеження, не виключається 10.07.2018, не були небезпечними для життя та як кожне окремо так і у сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду, що: 09 липня 2018 року, у липні місяці, він ввечері приїхав до подруги, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Коли він зібрався повертатися до дому, громадський транспорт вже не ходив, і тому він вирішив зачекати ранку поблизу вказаного будинку. Вранці 10 липня 2018 року, приблизно о 07 годині 00 хвилин, він, помітив ОСОБА_5 , який вийшов вигулювати собаку. У них виник словесний конфлікт, у ході якого він, ОСОБА_6 наніс йому удар по обличчю та декілька ударів в область руки. В скоєному сильно жалкує та просить суд його суворо не карати.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 також підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив суду, що 10 липня 2018 року, приблизно о 07 годині 00 хвилин ранку він спустився у двір будинку АДРЕСА_3 для того, що б вигуляти собаку. Там, у дворі будинку, у нього виник словесний конфлікт з обвинуваченим ОСОБА_6 , який тривав приблизно 10-15 хвилин. У ході конфлікту, обвинувачений ОСОБА_6 наніс йому удар по обличчю та декілька ударів по руках. При призначенні покарання, просив суд обмежитись штрафом.
Покази обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпіого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим та потерпілим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинуваченого як особу.
Аналізуючи в сукупності перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_6 , а саме те, що останній не перебуває під наглядом лікаря-нарколога та психіатра, раніше судимий за вчинення злочину, пов`язаного з насильством, судимість в установленому порядку не знята та не погашена.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 125 Кримінального кодексу України у виді штрафу.
На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Потерпілим ОСОБА_5 , перед початком судового розгляду, було заявлено цивільний позов, в порядку ст. 128 КПК України про відшкодування моральної шкоди на суму 50 000 грн.
Цивільний позов ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що вчиненим кримінальним правопорушенням йому було завдано душевних страждань, пов`язаних з самим фактом злочинного посягання на його здоров`я.
Цивільний позивач ОСОБА_5 даний позов підтримав, просив задовольнити з наведених у ньому підстав.
Цивільний відповідач (обвинувачений ОСОБА_6 ) цивільний позов визнав частково, вважаючи зазначену у ньому суму позовних вимог надмірною.
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
За змістом ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом об`єктивно встановлено, що внаслідок завданих обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 останній зазнав душевних страждань.
Враховуючи наведені обставини, тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та наявні докази на підтвердження заподіяної моральної шкоди, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення цивільного позову у розмірі 5 000 тисяч гривень.
Запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання, слід скасувати після вступу вироку в законну силу.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення судово-медичної експертизи (висновок експерта №1364/е від 22.08.2018) вартість 378,0 грн., слід стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 125 КК України, ст. 128, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України-

з а с у д и в:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 5 000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.
Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення судово-медичної експертизи (висновок експерта №1364/е від 22.08.2018) вартість 378,0 грн. - стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави, з відповідними призначеннями платежів.
Запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання, обраний під час досудового розслідування скасувати, після вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя