ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 521/18832/15-к 1-кп/521/392/19

10 квітня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7
за участю:
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
потерпілого ОСОБА_11
представника потерпілого адвоката ОСОБА_12
обвинуваченого ОСОБА_13
захисника ОСОБА_14

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001655 від 20.03.2015 року відносно:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_13 , наприкінці жовтня 2014 року, більш точної дати не встановлено, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 29, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , шахрайським шляхом, незаконно заволодів транспортним засобом «MERCEDES-BENZ S320», державний номер « НОМЕР_1 », який перебував у володінні ОСОБА_11 з правом розпорядження, завдавши останньому майнову шкоду у сумі 263 тисячі 780 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав в повному обсязі та показав, що з ОСОБА_15 він знайомий приблизно з 2012 року, склались приятельські стосунки, часто зустрічалися в кафе на вул. Філатова у м. Одесі. У серпні 2014 року, у зв`язку із браком грошей, він вирішив продати свій автомобіль. ОСОБА_16 запропонував йому деякий час користуватись автомобілем MERCEDES, але потрібно було сплатити за ремонт автомобіля, який на той час перебував на станції технічного обслуговування. У серпні 2014 року він сплатив за ремонт грошові кошти у сумі 1000 доларів та він разом з ОСОБА_15 забрали автомобіль з СТО, де останній передав йому ключі та документи від транспортного засобу MERCEDES. Строки користування обумовлені не були, ОСОБА_17 лише один раз звертався з проханням повернути автомобіль, приблизно в жовтні - листопаді 2014 року. На прохання ОСОБА_18 він повернув автомобіль, а пізніше ОСОБА_17 повернув йому автомобіль MERCEDES разом з документами, оскільки мав намір продати та в розпорядженні ОСОБА_18 були ще два автомобіля.
В грудні 2014 року він змінив номер телефона, та по березень місяць 2015 року зв`язку з ОСОБА_15 в нього не було, крім того у потерпілого були проблеми зі здоров`ям, та вони не зустрічались, з сім`єю ОСОБА_19 він не знайомий. Весь цей час документи та ключи від автомобіля знаходились у нього, а автомобіль стояв на стоянці в м. Одесі, а потім у м. Києві, за власні кошти він здійснював ремонт автомобіля. Йому було відомо, що ОСОБА_17 звернувся з заявою до поліції, та друзі ОСОБА_18 його розшукують. Сам ОСОБА_17 до нього з приводу повернення автомобіля не звертався, знайомі потерпілого забрали автомобіль з Києва, та повідомили потерпілому, що все в порядку.
Не зважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_13 , його вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується:
- показами потерпілого ОСОБА_11 , який у судовому засіданні показав, що приблизно у 2013 році через спільного друга познайомився з ОСОБА_20 , який представив його як надійну людину, яка займається бізнесом, вирішує питання, пов`язані з розмитненням вантажу. З метою підтримки ділових зв`язків та спільної подальшої діяльності, вони зустрічались та вирішували питання в більшості випадків в кафе свого знайомого на вул. Філатова, в м. Одесі. В той час ОСОБА_20 приїжджав на автомобілі Тойота Камрі та одного разу приїхав без свого автомобіля, пояснивши це тим, що автомобіль він розбив та йому потрібна машина для відрядження. На той час у нього перебувало авто на ремонті та, полагодивши за спільні кошти автомобіль, на прохання ОСОБА_20 користуватися його транспортним засобом на деякий час, він дав згоду та надав авто ОСОБА_20 . Вони вирішували питання, пов`язані зі спільним бізнесом, позичали один одному гроші, в них склались досить дружні стосунки, та ОСОБА_20 почав брати у нього автомобіль на власні потреби. В кінці жовтня 2014 року, заходячись в кафе по вул. Філатова, до нього звернувся ОСОБА_20 з проханням надати йому автомобіль для того, щоб відвезти дитину в лікарню та пообіцяв ввечері повернути. Він передав ОСОБА_20 автомобіль MERCEDES разом з техпаспортом та ключами. Ввечері ОСОБА_20 автомобіль не повернув, та повідомив, що йому потрібно закінчити справи. Спочатку ніяких підозр у нього не викликало, протягом місяця вони здзвонювалися, та ОСОБА_20 посилався на різні обставини а також що знаходиться у відрядженні. Повідомив, що автомобіль знаходиться в м. Одесі, а ключ та документи він забрав з собою в м. Ужгород, коли повернеться відвезе йому автомобіль. Згодом ОСОБА_20 вимкнув телефон та зв`язок з ним був відсутній. На протязі півроку він намагався зв`язатись з ОСОБА_20 , намагався вийти з ним на зв`язок через спільних знайомих, сестру, однак усі спроби пошуку ОСОБА_20 були марними та він звернувся із заявою до поліції. Розшукуючи ОСОБА_20 , йому стало відомо, що ім`я ОСОБА_20 не ОСОБА_21 , як він представився спочатку та як його знав він і до нього звертались знайомі, а ОСОБА_22 . В результаті розшукових дій правоохоронних органів йому стало відомо місцезнаходження автомобіля в м. Києві. ОСОБА_20 було відомо, що він хотів продати зазначений автомобіль, та на теперішній час автомобіль продано;
- показами свідка ОСОБА_23 , який у судовому засіданні показав, що обвинувачений ОСОБА_20 та потерпілий ОСОБА_24 є його знайомими, між собою спілкувались, конфліктів не було, найчастіше зустрічалися в кафе, яке він орендував по вул. Філатова, в м. Одесі. Перебуваючи у кафе з ОСОБА_15 , дату не пам`ятає, до них приїхав ОСОБА_25 та в його присутності обвинувачений ОСОБА_26 звернувся до потерпілого ОСОБА_19 з проханням скористатися автомобілем ОСОБА_18 в особистих потребах - відвести дитину у лікарню, на що останній погодився, оскільки було відомо, що у дитини є проблеми. В його присутності ОСОБА_18 погодився та віддав ОСОБА_27 ключі та технічній паспорт від автомобіля MERCEDES, д/н « НОМЕР_1 », точної дати повернення не зазначав. Йому відомо, що потерпілий хотів продати цей автомобіль, та раніше декілька разів давав в користування автомобіль обвинуваченому. ОСОБА_27 спочатку обіцяв повернути автомобіль, а потім на неодноразові телефоні дзвінки не відповідав. На прохання ОСОБА_18 , він також протягом декількох місяців намагався додзвонитися ОСОБА_27 , а згодом ОСОБА_27 зник та його телефон був відключений. ОСОБА_18 намагався знайти ОСОБА_27 , звертався до його друзів та місце перебування ОСОБА_27 було невідоме. Від ОСОБА_28 йому відомо, що після звернення до поліції, автомобіль повернуто;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.03.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_11 просить вжити заходи до ОСОБА_13 , який в кінці жовтня 2014 року шахрайським шляхом заволодів належним йому за довіреністю з правом розпорядження автомобілем марки «Мерседес», д/н НОМЕР_1 та завдав йому матеріальну шкоду на суму 10000 доларів США;
- з довіреності, зареєстрованої в реєстрі за № 3868 від 15.12.2012 року, вбачається, що ОСОБА_11 має право розпорядження автомобілем легкового седан В марки «MERCEDES-BENZ S320», 2001 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 15.12.2012 року з правом передовіри повноважень третім особам строком на п`ять років.
- довідкою за № 514 від 22.10.2015 року, з якої вбачається, що середня ринкова вартість транспортного засобу, а саме легкового автомобілю «MERCEDES-BENZ S320», VIN № НОМЕР_2 , робочий об`єм циліндрів двигуна (модель «112944») 3199 см3 (бензин, потужність 165 кВт/224 л.с.), 2001 року випуску, зареєстрованого на території України, станом на кінець жовтня 2014 рік складала: 20370-00 дол. США чи 263780 гривень.
Оцінюючи зібрані по кримінальному провадженню докази в їх сукупності та дослідженні в судовому засіданні, дозволяють колегії суддів дійти висновку про винуватість ОСОБА_13 в інкримінованому йому стороною обвинувачення кримінальному правопорушенні.
Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_13 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні колегія суддів розцінює як захисну позицію обвинуваченого, спрямовану на уникнення кримінальної відповідальності.
Твердження ж обвинуваченого про те, що у нього не було умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом спростовується показами потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_23 , допитаними в судовому засіданні, не довіряти яким у суду немає підстав, які вказали на ОСОБА_13 , як на особу, яка заволоділа транспортним засобом потерпілого, змінила засоби зв`язку, тривалий час майже півроку не виходила на зв`язок з метою переховування від потерпілого, місцезнаходження автомобіля стало відомо після звернення потерпілим до правоохоронних органів, що свідчить про умисел ОСОБА_13 , спрямований на заволодіння транспортним засобом без згоди потерпілого.
Дослідивши надані суду докази, колегія суддів вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_13 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого колегією суддів не встановлено.

При призначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, те, що особа осудна, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, відсутність у потерпілого матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, та вважає, що ОСОБА_13 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 289 КК України.

Під час судового розгляду потерпілим ОСОБА_11 надано заяву щодо фактичного повернення йому транспортного засобу «MERCEDES-BENZ S320», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 , відсутністю матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_13 , та відмови від цивільного позову.
Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню - відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Визнати винним ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_13 матеріальної шкоди у сумі 181000 (сто вісімдесяти однієї тисячі) гривень залишити без розгляду.

Запобіжний захід у вигляді застави - залишити до набрання вироком законної сили.
Після набрання вироком законної сили - повернути заставодавцю внесену 24.10.2015 року на рахунок ТУ ДСА в Одеській області заставу за ОСОБА_13 , в сумі 24400 (двадцять чотири тисячі чотириста) гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2015 року.
Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору, потерпілому та обвинуваченому.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3