пр. № 1-кс/759/5408/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2018 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_3 , слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській обл. ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 26.09.2018 року, в м. Києві клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якому 20.11.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 155, ч.ч. 1, 2 ст. 156, ч. 5 ст. 301 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000552 від 26.09.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 155, ч.ч. 1, 2 ст. 156, ч. 5 ст. 301 КК України.
Слідчий у судовому засіданні пояснив, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел направлений на статеві зносини з малолітніми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Слідчий зазначив, що ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості, розуміючи що його дії негативно вплинуть на нормальний фізичний, психологічний та соціальний розвиток малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та неповнолітньої ОСОБА_9 , незважаючи на їх вік, знаючи та усвідомлюючи, що вони не досягли шістнадцятирічного віку, діючи умисно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, без застосування фізичного насильства та погроз, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_6 систематично вступав у статеві зносини з малолітніми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та неповнолітньою ОСОБА_10 .

Слідчий зазначив, що як вказав слідчий, влітку 2018 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел направлений на вчинення розпусних дій відносно неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості, розуміючи що його дії негативно вплинуть на нормальний фізичний, психологічний та соціальний розвиток неповнолітньої ОСОБА_9 , знаючи та усвідомлюючи, що вона не досягла шістнадцятирічного віку, діючи умисно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, без застосування фізичного насильства та погроз, починаючи з літа 2018 року та по теперішній час, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, систематично вчиняв розпусні дії, зокрема оголював свої статеві органи та статеві органи неповнолітньої ОСОБА_9 примушував її здійснювати непристойні дотики, які викликають статеві збудження, чим задовольняв свою статеву пристрасть.

Крім цього, слідчий вказав, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел направлений на вчинення розпусних дій відносно малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості, розуміючи що його дії негативно вплинуть на нормальний фізичний, психологічний та соціальний розвиток малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , незважаючи на їх вік, знаючи та усвідомлюючи, що вони є малолітніми, діючи умисно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, без застосування фізичного насильства та погроз, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, систематично вчиняв розпусні дії, зокрема оголював свої статеві органи та статеві органи малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , примушував їх здійснювати непристойні дотики, які викликають статеві збудження, змушував до онанізму, чим задовольняв свою статеву пристрасть.

Крім цього, слідчий вказав, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_11 , виник злочинний умисел, направлений на виготовлення та зберігання з метою розповсюдження та розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру за участю його малолітньої доньки, з метою отримання грошової винагороди. З метою полегшення реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_11 розповів про свої злочинні наміри своєму другу ОСОБА_6 та невстановленій досудовим розслідуванням особі, і запропонував їм взяти участь у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, на що ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа надали свою добровільну згоду.

Слідчий зазначив, що ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, умисно, у невстановлений досудовим розслідуванні час та місці, вступив зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у статеві зносини природнім способом. В свою чергу, ОСОБА_6 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_11 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, на порушення вимог ст. 2 Закону України «Про захист суспільної моралі», відповідно до якої виробництво та обіг у будь-якій формі продукції порнографічного характеру в Україні забороняються, порушуючи суспільну мораль, тобто систему етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей, реалізуючи злочинний умисел, за допомогою невстановленого цифрового пристрою, призначеного для створення відеофайлу, фіксував на відеозапис сцени розпусти ОСОБА_11 та його малолітньої доньки ОСОБА_7 таким чином створив відеопродукцію порнографічного характеру, яка містить дитячу порнографію, загальною продовжуваністю 2 хвилини 58 секунд, яка в подальшому була збережена з назвою файлу «MVI_0033_x264.mp4».Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , користуючись всесвітньою мережею Інтернет, на форумі «Forbidden Fruit», який не індексується пошуковими системами та використовує псевдо-домен «.onion» - призначений для забезпечення доступу анонімних сайтів мережі Tor, розмістила вищезазначений відеофайл «MVI_0033_x264.mp4», чим вчинила розповсюдження такої продукції.

Згідно висновку мистецтвознавчої експертизи від 08.10.2018 №9/524 на наданому на дослідженні диску для лазерних систем зчитування, відеофайл «MVI_0033_x264.mp4» відносить до продукції порнографічного характеру та містить ознаки дитячої порнографії.

Таким чином, слідчий пояснив, що ОСОБА_6 підозрюється вчиненні природніх та неприродніх статевих зносин з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, вчинених повнолітньою особою; вчиненні розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку; вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи; виготовленні, зберіганні з метою розповсюдження, а також в розповсюдженні відеопродукції порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 155, ч. 1, 2 ст. 156, ч. 5 ст. 301 КК України.

Слідчий зазначив, що 20.11.2018 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 20.11.2018 повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Київ, громадянину України, українцю, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що він підозрюється у:вчиненні природніх та неприродніх статевих зносин з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, вчинених повнолітньою особою;вчиненні розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку;вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи;виготовленні, зберіганні з метою розповсюдження, а також в розповсюдженні відеопродукції порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 155, ч. 1, 2 ст. 156, ч. 5 ст. 301 КК України

Слідчий вказав, що вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності

-протоколами допитів потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

-протоколами оглядів;

-висновком мистецтвознавчої експертизи;

-протоколами обшуків від 20.11.2018;

-речовими доказами, які були вилучені під час обшуку;

-іншими матеріалами кримінального провадження в іх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу, як вказує слідчий, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

-можливості переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, оскільки ОСОБА_6 офіціно не працює, підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину, за які передбачені покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 (семи) до 12 (дванадцяти) років;

-можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: знищити, у тому числі за проханням ОСОБА_11 , інші невиявлені відеозаписи та фотоматеріали, які зберігають відомості про вчинені кримінальні правопорушення, вжити заходів щодо знищення відомомстей, які містяться у листуваннях, які здійснював підозрюваний або видалення порнографічних матеріалів із ресурсів у мережі Інтернет;

-можливість впливу на свідків та, в першу чергу на неповнолітніх потерпілих, підтверджується тим, що їхні покази є визначальними у вказаному кримінальному провадженні, але при цьому вони є ще дітьми та можуть піддаватися впливу, крім того з метою укриття інших епізодів злочинної діяльності може впливати на осіб, щоб ті утримались від спілкування з правоохоронними органами або вжили заходів щодо знищення будь-яких доказів;

-можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити вчиняти вказані правопорушення, оскільки така діяльність була для нього звичною протягом тривалого часу.

При цьому підозрюваного ОСОБА_6 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у зв`язку з тим, що він не буде дієвим і не зможе стримати останнього від учинення ним нових злочинів, оскільки розповсюдження порнографічних творів є єдиним джерелом доходу грошових коштів, а також може переховуватись від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою уникнення суворої відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Слідчий вказав, що запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, про те з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями відсутні.

Також, до підозрюваного ОСОБА_6 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з тим, що це може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, він може погрожувати, підкупати, здійснювати тиск на потерпілих, оскільки вони є неповнолітним та схиляти їх до дачі неправдивих показань, користуючись їх безпорадним станом у звязку з їх віком, спробувати знищити документи та речові докази, які не були виявлені та мають істотне значення для доказування вчинених кримінальних правопорушень та переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Також, слідчий просить врахувати, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Крім того, як стверджує в свої рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Зокрема такі висновки містяться у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, та у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, про те, що тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, адже вони вчиненні проти статевої свободи та статевої недоторканності осіб, при цьому неповнолітніх, водночас висновок щодо винуватості підозрюваного може бути зроблений судом тільки за результатами судового розгляду, який ще не відбувся, тому на даному етапі лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, здатний запобігти заявленим ризикам.

Крім того, слідчий зазначив, що кримінальні правопорушення інкриміновані ОСОБА_6 вчинені у тому числі із застосуванням насильства щодо потерпілих.

Слідчий суддя, враховуючи обставини, які зазначені у клопотанні та наданих матеріалів до нього, з метою забезпечення виконання підозрюваним на нього процесуальних обов`язків, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує , а також те, що застосувати більш м`який запобіжний захід для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не можливо, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Також Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, вирішуючи клопотання про застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, слідчий суддя враховує фактичні обставини та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати встановленню істини кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, загроза достатньо суворого покарання сама по собі є одним з ризиків, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку особи у майбутньому.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Визначення застави в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням тяжкості злочину не буде перешкоджати меті заходів забезпечення кримінального провадження, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

В судовому засіданні захистник підозрюваного та підозрюваний проти заявленого клопотання заперечували, вказували на недоведеність підозри зібраними доказами.

Підозрюваний ОСОБА_6 , вказав на погане смопочуття, психосомотичні розлади та просив запросити лікаря для проведення його обстеження та надання медекаментозного лікування.

До матеріалів справи підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник надали характеристики від сусідів по будинку гр.гр. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які з позитивного боку характеризували особу підозрюваного. Також надано характеристику від ЖЕД-409 Дніпровського району м. Києва, що скарг від мешканців будинку на підозрюваного ОСОБА_6 не надходило.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та надані докази, дійшов висновку, що вищевикладене у клопотанні та зібрані слідчим доказами у кримінальноу провадженні, та ризики кримінального провадження не можуть бути спростовані наданими характеристиками з боку громадян гр.гр. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та від ЖЕД-409 Дніпровського району м. Києва оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про необхідність застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою, але з альтернативнии заходом, внесення застави.
При призначені розміру застави суд враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, які не зменшилися, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а тому суд вважає доцільним визначити обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави, а саме в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 400,00 грн. .

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 182-184, 194 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді діє 60 днів до 18 січня 2019 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає направленню до ДУ "Київського Слідчого ізолятора".

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 400,00 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, р/р № 2089, після внесення якої ОСОБА_6 , підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч.4 ст.202 КПК України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до Святошинського районного суду м. Києва

із встановленою періодичністю;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до СУ ГУ НП України в Київській області свій паспорт (паспорти)

для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в

Україну;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Святошинського районного суду м. Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Київського слідчого ізолятора".

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи "Київського слідчого ізолятора" негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з - під варти та повідомити усно і письмово прокурора відділу прокуратури Київської області та слідчого суддю Святошинського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з - під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить Інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_1

Копію цієї ухвали вручено 22.11.2018 року

о «__» год. «__» хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

підозрюваний ___________________