КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7296/18
Провадження № 1-кс/552/676/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.02.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення №1 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 від 21.01.2019 року про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:
18.02.2019 року до слідчого судді звернувся ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення №1 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 від 21.01.2019 року про закриття кримінального провадження №0003103 від 15.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У своїй скарзі просить слідчого суддю скасувати вищевказану постанову слідчого, якою було закрито кримінальне провадження №0003103 від 15.12.2018 року, посилаючись на її невмотивованість, необґрунтованість та незаконність.

Як на підставу своєї скарги посилається на те, що слідчим перевірка була проведена неповно та не по всіх обставинах, що підлягали перевірці, постанова складена передчасно, є незаконною та необґрунтованою. Беручу до уваги те, що слідчим СВ Відділення №1 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 вимоги щодо всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів дотримані не були, оскільки потерпілий отримав тілесні ушкодження, які належним чином зафіксовані, а час та спосіб їх отримання підтверджується висновками експертиз. При цьому, закриваючи провадження по справі орган досудового розслідування встанови факт завдання тілесних ушкоджень, тобто було встановлено і підтверджено формальний склад злочину, але не встановлено особу яка могла завдати йому тілесних ушкоджень. Тому просив зазначену постанову скасувати.

Крім того, в скарзі зазначав, що про існування постанови від 21.01.2019 року дізнався 08.02.2019 року, коли особисто прийшов до ВП №1, та отримав її на руки, тому просив строк на оскарження обраховувати з 08.02.2019 року.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав повному обсязі, покладаючись на викладені в ній обставини. Просив суд визнати пропущений строк з поважних причин та поновити його, скаргу задовольнити в повному обсязі.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника, вивчивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Дослідивши матеріали скарги встановлено, що кримінальне провадження порушено по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що фактично висновок слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України базується лише на поясненнях осіб, на яких ОСОБА_3 вказує, що саме вони завдали йому тілесні ушкодження.

Крім того, як вбачається з матеріалів скарги, слідчим у межах даного кримінального провадження допитано свідка ОСОБА_5 , пояснення якої суперечать поясненням її співмешканця ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_5 вказувала, що ОСОБА_3 , забрав свої речі та пішов, а з пояснень ОСОБА_6 вбачається, що він бачив як ОСОБА_3 тягав за руки його співмешканку ОСОБА_5 , після чого, вивів його з під`їзду.

Інших свідків органом досудового розслідування не встановлено та не допитано.

Таким чином встановлено, що висновок про відсутність складу кримінального правопорушення базується на суперечливих поясненнях осіб, що можуть бути зацікавленими в результатах розслідування особами, та на припущеннях.

Під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчим вимоги щодо всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів дотримані не були.

Як зазначено в скарзі, згідно висновку експерта № 8 від 04.01.2019 року, встановлено, що ОСОБА_3 має тілесні ушкодження які, як у своїй сукупності так і кожна окремо кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Також висновком встановлено, що тілесні ушкодження могли утворитися в строк і за обставин на які посилається ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ст. 477 КПК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України є приватним обвинуваченням.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Крім того, з матеріалів скарги вбачається, що правова кваліфікація кримінального правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого СВ відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 21.01.2019 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003103 від 15.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 91, ч. 2 ст. 93, 303, 304, 306, 307 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення №1 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 від 21.01.2019 року про закриття кримінального провадження, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 21.01.2019 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003103 від 15.12.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1