Провадження № 1-кп/702/24/19
Справа № 702/8/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2019 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000335 (кримінальну справу) про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, громадянина України, раніше не судимого, освіта професійно-технічна, місце державної реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , за ч.2 ст. 286 КК України,
з участю сторін та інших учасників судового провадження:
прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 21.10.2017 близько 12 години 20 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ-2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в м. Монастирище Черкаської області по вул. Соборній від вул. Суворова в напрямку с. Сатанівка Монастрищенського району Черкаської області, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та рухався зі швидкістю більше 60 км/год., та після появи в полі зору велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася в попутному з ним напрямку, маючи технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста шляхом застосування екстреного гальмування при дозволеній швидкості руху транспортних засобів в населеному пункті 60 км/год., вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до Монастирищенської центральної районної лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

Згідно з висновками судово-медичних експертиз № 05-7-02/443 від 30.10.2017 та № 05-7-02/26 від 08.12.2017 смерть ОСОБА_7 настала внаслідок поєднаної травми кількох ділянок тіла, що супроводжувалися синцями голови, тулуба, лівої ноги, забоєм головного мозку, крововиливами під оболонки головного мозку та травматичним розм`якшенням головного мозку.

Смерть ОСОБА_7 перебуває в прямому причинному зв`язку з тілесними ушкодженнями, отриманими в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «ВАЗ-2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , а саме вимог пунктів 2.3 б), 12.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/922 від 17.12.2018, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю, цивільний позов в сумі 300000 грн. визнав частково в частині, яка підтверджена належними доказами. Щиро кається у вчиненому, показав, що 21.10.2017 біля 12 години дня рухався автомобілем ВАЗ 2107 по вул. Соборній в м.Монастирище в сторону станції, швидкість була 60-70 км. Дорожне покриття було вологе. ДТП відбулося навпроти заправки, магазину «Меблі». Обгін не міг зробити, бо по зустрічній смузі їхав транспортний засіб. Попереду його автомобіля на відстані 5-6 м рухався легковий автомобіль білого кольору Рено, або Дачія Логан. Вперше побачив велосипедиста на відстані метрів 7 від його автомобіля, коли автомобіль, що був попереду, пішов на обгін. До цього не бачив, оскільки їхав з завтомобілем, що їхав попереду, в одному потоці. Потерпіла їхала по проїжджій частині. Побачив велосипедиста, застосував екстренне гальмування і вивернув руль вправо на узбіччя, щоб не зачепити велосипедиста, захопив правим заднім колесом узбіччя і його автомобіль розкрутило, під час цього автомобіль заднім лівим крилом зачепив велосипед, якого вибив з-під потерпілої. По його маневрах, які він виконував, він не мав би зачепити потерпілу. Автомобіль скинуло в заглиблення за узбіччям. Після зіткнення потерпіла залишилася на місці, де він вибив з-під неї велосипед, на проїзджій частині за 1 м до узбіччя, велосипед - на узбіччі, його автомобіль за узбіччям, внизу. Він не робив обгону зправа, а просто прийняв вправо. Автомобіль, який їхав попереду і об`їжджав велосипедиста, не подавав ніякого сигналу, не включав повороту і навіть не зупинився. Зупинилися автомобілі, які їхали назустріч, викликали швидку та поліцію, швидка забрала потерпілу через 20-30 хв.

Він пропонував внуку потерпілої ОСОБА_8 кошти на лікування, але ОСОБА_9 сказав, що пізніше. Він звертався по телефону до потерпілого ОСОБА_10 з питань відшкодування шкоди. Потерпілий сказав, що внук потерпілої ОСОБА_9 нічого не вирішує, щоб він звертався до його представників. Він пропонував потерпілому зустрітися, але потерпілий сказав, що йому це не потрібно. Кошти на відшкодування збитків потерпілому він представникам потерпілого не передавав, оскільки вони не мають повноважень на представництво. Він цього не хотів, це було ненавмисно. Просить призначити йому найменшу міру покарання, хоче відшкодувати потерпілому заподіяні збитки, які підтверджені належними доказами.

Потерпілий ОСОБА_10 , який є сином потерпілої ОСОБА_7 , подав цивільний позов у даній справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в загальній сумі 300000 грн., посилаючись на фабулу обвинувачення, ч.1 ст.22, ст.1166, 1167 ЦК України, ч.1 ст.128 КПК України, просить стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду - витрати на лікування, проведення розтину, транспортні витрати, витрати на поховання матері, на поминки, яка згідно зібраних документів (квитанцій) складає 50000 грн.; моральну шкоду, яка заподіяна йому смертю його матері, в сумі 250000 грн. Розмір та наявність моральної шкоди потерпілий обґрунтовує душевними стражданнями та переживанням за пережите, самим фактом загибелі матері - самої рідної людини, втрата якої не може порівнятися ні з яким грошовим еквівалентом, він через загибель матері переніс сильний душевний та психологічний стрес.

Посилаючись на ст. 3, 15, 16, 23, 119, 120, 1167 ЦК України; ст. 61, 62, ч. 2 ст. 127, ст. 128, 129, ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст.171 КПК України; ст. 120 ЦПК України; Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, потерпілий (позивач) просить стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_3 на його користь матеріальну та моральну шкоду в розмірі 300000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав відзив на цивільний позов, в якому вказує, що потерпілий ОСОБА_11 просить стягнути з нього матеріальну та моральну шкоду на його користь в розмірі 300000 грн. Позивачем зазначено, що йому заподіяно 50 000 гривень матеріальної шкоди, що виразилася у витратах на лікування, проведення розтину, транспортні витрати, витрати на поховання, витрати на поминки та підтверджується відповідними товарними чеками та квитанціями про оплату, проте обґрунтований розрахунок сум відсутній. При обгрунтуванні поданого цивільного позову ОСОБА_11 зробив посилання на норми кримінального процесуального, цивільного та цивільного процесуального права. Посилання на підтвердження таких витрат наявністю відповідних квитанцій, не знаходить свого підтвердження в посиланні на додаток та в самому додатку, оскільки такі копії документів як квитанції відсутні, що вказує на недотримання вимог ст.177 ЦПК України.

В поданих позивачем додатках, на кожному аркуші фіскальних чеків зроблені написи у вигляді цифр, що ймовірно становлять суму на конкретному аркуші (1965,79; 3145,62; 1759,95; 3232,17; 5302,04; 2083,95). Вказана загальна сума у фіскальних чеках, а також суми, що відображені в копіях рахунках не відповідають сумі 50000 грн., на яку посилається позивач як на суму матеріальної шкоди. Фактично така сума становить 48810,62 грн. Крім того, в окремих чеках взагалі неможливо з`ясувати суму через відсутність тексту.

З приводу поданих чеків на придбання ліків, зазначає, що через відсутність відповідного листка призначень, неможливо достаменно з`ясувати кому саме перераховані в поданих чеках, медичні препарати купувалися, що ставить під сумнів обгрунтованість таких доказів. Зокрема, на двох чеках від 23.10.2017 вказано «КІД грудний відділ хребта», вартість 750, 00 грн. Дані чеки видані оператором процедурного кабінету №141 в м.Умань по вул. 24 Партз`їзду буд.2, проте перший чек видано о 10:50, а другий в цей самий день об 11:46. Позивачем є ОСОБА_10 , проте копія квитанції про оплату судово-медичних послуг в сумі 2117,09 грн. видана на ім`я ОСОБА_12 , який не є ані потерпілим, ані позивачем. Наявність обґрунтованого розрахунку заявленої суми матеріальної шкоди є однією з вимог ст. 175 ЦПК України. Посилаючись на ч.4 ст.128 КПК України; ст.1, 4, 119, 120, 175 ЦПК України, обвинувачений вважає, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 175 і 177 ЦПК України і відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява потерпілого має бути залишена без руху.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні даного злочину, його винуватість підтверджується доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, які досліджені судом:
Показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що з центру м.Монастирище їхала ОСОБА_7 на велосипеді. Вона їхала по правій обочині. Слідом за нею в тому ж напрямку станції Монастирище в районі меблевого магазину її обминав бус, за бусом їхав ВАЗ 2107 темно-зеленого кольору, водій якого хотів обігнати бус, але побачив, що на зустріч їхав автомобіль бус ОСОБА_14 , йому не вдалось зробити цей маневр. ВАЗ 2107 повернувся назад у свою смугу руху, прийняв вправо. Велосипедистка їхала паралельно з бусом, була закрита бусом, який рухався попереду автомобіля ВАЗ 2107, і він її вдарив в заднє колесо. Велосипед відлетів на обочину, жінка перелетіла через автомобіль ВАЗ 2107 по діагоналі від переднього правого крила, через дах авто і впала на проїжджу частину на асфальт, її на 3-4 метри відкинуло назад. Велосипед був за 10 метрів від неї під деревом на узбіччі. Автомобіль з`їхав в кювет в сторону колишньої залізниці машзаводу. У жінки ще були ознаки життя, викликали швидку і поліцію. Він перебував від місця ДТП метрів за 40. Бус, який об`їзджав велосипедиста, сигналу обгону не подавав. Ця жінка їздила там щодня на город. Напередодні був дощик. Він вважає, що у обвинуваченого була швидкість мабуть 90 км/год. Було чути звук гальмування. На його думку відстані між велосипедистом і автомобілем ВАЗ 2107 не було ніякої, коли він повертався в свою смугу руху, оскільки ця жінка получилась у нього на капоті і відразу впала. ВАЗ 2107 не носило, не крутило, він на чотирьох колесах з`їхав у кювет. Він чув звук гальм автомобіля ВАЗ 2107. Водій не покинув місце ДТП, він був у розпачі. Почали телефонувати на швидку допомогу і в поліцію, потерпіла подавала ще ознаки життя, вона хрипіла. ВАЗ 2107 зупинився за узбіччям за 15-20 м від проїжджої частини. Коли бус обганяв велосипедистку, він ніяких показників повороту не вмикав, він не бачив сигналів обгону. Бус не зупинявся. ВАЗ 2107 з`їхав в кювет передом в напрямку с.Сатанівка. У буса, що їхав попереду, була швидкість близько 60-70 км/год. Обвинувачений скидав швидкість, коли повертався назад у свою смугу руху. До місця ДТП він підходив, піднімали велосипед, намагались допомогти жінці. Вона перелетіла від місця ДТП десь на 4 м назад від напрямку руху, а велосипед був за 10 м від неї, під деревом на узбіччі. Свідок ОСОБА_15 перебував від нього на 10 м далі від місця ДТП. Першими до місця ДТП підійшли водій буса, який їхав на зустріч ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Всі надавали допомогу потерпілій.

Показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що він знаходився на своєму робочому місці заправляв автомобілі. Бачив як рухався автомобіль і сталось ДТП, стався удар, велосипед полетів в одну сторону, а потерпіла в іншу, автомобіль полетів в кювет. Попереду їхав білий бус, ВАЗ 2107 синього кольору рухався за ним. Обвинувачений мабуть не бачив, що попереду буса їхала потерпіла. ВАЗ 2107 їхав зі швидкістю 60-70 км/год, через бус йому не було видно велосипедиста. Бус пішов вліво і сталося ДТП. Він уже побачив, як потерпіла полетіла в одну сторону, а велосипед в іншу, її підкинуло вверх. Вона летіла вбік, не через автомобіль. Була світла пора доби, дорога була мокра від туману, ВАЗ 2107 скинуло з дороги в кювет. На його думку обвинувачений зачепив велосипедиста краєм лівого переднього крила, можливо правого. У нього склалось враження, що коли бус пішов на обгун, то обвинувачений тільки тоді побачив потерпілу. Він підійшов до місця ДТП, обвинувачений підбіг до потерпілої і взявся за голову. Від ДТП він перебував за метрів 70, видно було добре. Він бачив як ВАЗ 2107 пішов вправо і ударив велосипедиста. Яким крилом удар був це його припушення. ВАЗ 2107 був за метрів 9-10 від потерпілої в кюветі. Потерпіла підлетіла, автомобіль ВАЗ 2107 пішов вправо, а потерпіла впала на те саме місце. Потерпіла ще дихала, коли обвинувачений підбіг до неї.

Згідно даних протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.10.2017 із схемою та таблицею зображень до ньогобуло оглянуто місце ДТП, яке знаходиться по вул.Соборна м.Монастирище напроти приміщення магазину «Меблі» №169. Елементи вулиці, дороги - пряма в плані. Вид покриття асфальтобетонне. Стан покриття мокре. Дорожнє покриття для двох напрямків. Число смуг для руху в напрямку огляду одне, число смуг для руху назустріч напрямку огляду одне. На проїжджій частині нанесені лінії повздовжньої розмітки для розділення зустрічного потоку транспорту. До проїжджої частини примикають: праворуч узбіччя, ліворуч кювет глибиною 1 м, перед яким узбіччя. Далі за узбіччям розміщені праворуч: будівлі міського типу, ліворуч - кювет. Координати місця пригоди встановлено на місці. Ділянка дороги (вулиці) в момент огляду освітлена денним світлом. Загальний стан видимості дороги 500 м, зона видимості елементів проїжджої частини з робочого місця водія 500 м. Видимість конкретної перешкоди в зоні видимості. Ознаки напрямку руху транспортного засобу по формі сліду. У процесі огляду складені та долучені до протоколу схеми. Застосування науково-технічних засобів - фотоапарат. По закінченні огляду транспортний засіб ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_1 та велосипед направлено до Монастирищенського ВП.

Згідно даних висновку експерта № 05-7-02/443 від 30.10.2017 смерть гр. ОСОБА_7 , 1942 року народження, настала внаслідок поєднаної травми кількох ділянок тіла,що супроводжувалася синцями голови, тулуба, лівої ноги, забоєм головного мозку, крововиливами під оболонки головного мозку та травматичним розм`якшенням головного мозку. Вказані тілесні ушкодження, як поєднана травма, виникли від дії тупих твердих предметів, цілком можливо в час та за обставин, вказаних в постанові і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чиіншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 115 у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 14 год.10 хв. 21.10.2017 ознак сп`яніння не виявлено.
Згідно даних висновку експерта № 05-7-02/26 від 08.12.2017 смерть гр. ОСОБА_7 , 1942 року народження, настала внаслідок поєднаної травми кількох ділянок тіла,що супроводжувалася синцями голови, тулуба, лівої ноги, забоєм головного мозку, крововиливами під оболонки головного мозку та травматичним розм`якшенням головного мозку. Вказані тілесні ушкодження, як поєднана травма, виникли від дії тупих твердих предметів, цілком можливо в час та за обставин, вказаних в постанові і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. Смерть ОСОБА_7 перебуває в прямому причинному зв`язку з тілесними ушкодженнями, отриманими в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно даних висновку експерта № 4/2141 від 11.12.2017 з довідкою до нього до моменту ДТП ходова частина, рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 знаходилися у працездатному стані, витрати на проведення експертизи - 1581,92 грн.
Згідно даних постанови про визнання речовими доказами від 06.07.2018 автомобіль ВАЗ-2107 р.н. НОМЕР_2 та велосипед визнані речовими доказами.
Згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту від 12.07.2018 із план-схемою до нього був проведений слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, які відбулись під час ДТП 21.10.2017 в м.Монастирище, ОСОБА_3 вказав, що погодні умови, статистичні транспортні засоби, велосипед відповідають тим, що були на момент ДТП. ОСОБА_3 було запропоновано вказати розташування транспортного засобу, в якому він був водієм, відносно краю проїзної частини, як він рухався перед ДТП; на якій відстані (вказати) знаходився автомобіль Дачія Логан в момент об`їзду велосипедиста відносно нього; на якій відстані (вказати) знаходився велосипедист в момент об`їзду останнього автомобілем Дачія Логан, відносно нього; на якій відстані знаходився автомобіль, який рухався назустріч в момент виявлення велосипедиста; вказати місце наїзду велосипедиста.

Замірами було встановлено: автомобіль ВАЗ 2107 знаходився на відстані 15,3 м від б.167, що по вул.Соборна, м.Монастирище, а також на відстані 1,1 м від правого краю проїжджої частини;

автомобіль Дачія Логан знаходився на відстані 9,3 м та 0,4 м від правого краю проїжджої частини;

велосипедист знаходився на відстані 14,14 м та 0,45 м від краю; автомобіль, який рухався назустріч, знаходився на відстані 27,14 м та 0,4 м від правого краю по ходу його руху; місце наїзду знаходиться на відстані 15,74 м від передньої частини автомобіля ВАЗ 2107 та на відстані 0,65 м від правого краю проїжджої частини. Під час слідчого експерименту ОСОБА_3 заявив, що безпосередньо перед ДТП він рухався зі швидкістю 70 км/год. Під час слідчого експерименту було складено план-схему.

Згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту від 20.10.2018 з участю свідка ОСОБА_15 із план-схемою та таблицею зображень до нього свідок ОСОБА_15 пояснив, що погодні умови, дорожня обстановка та статистичні транспортні засоби відповідають тим, що були на момент ДТП. Свідкові ОСОБА_15 було запропоновано вказати, де він знаходився перед моментом ДТП та спостерігав за його розвитком, замірами встановлено, що він знаходився на території АЗС «АНТ», яка знаходиться за адресою м.Монастирище вул.Соборна, 171 А, а саме на відстані 1,5 м від цистерни з газом та на 1,4 м від ближнього краю приміщення АЗС. Свідкові ОСОБА_15 було запропоновано вказати місце наїзду на велосипедиста та розташування велосипедиста та двох автомобілів, як вони рухались на проїжджій частині перед ДТП, замірами встановлено, що місце наїзду знаходиться на відстані 0,65 м від правого краю проїжджої частини та на відстані 90,5 м від місця знаходження свідка ОСОБА_15 . Свідкові ОСОБА_15 було запропоновано вказати на якій відстані від місця наїзду рухався велосипедист та інші транспортні засоби в момент початку маневру обгону автомобіля, який рухався позаду велосипедиста, замірами встановлено, що в момент початку обгону велосипедист рухався на відстані 0,45 м від правого краю проїжджої частини на 4,6 м від місця наїзду, при цьому, автомобіль бус знаходився на відстані 24,9 м від задньої частини велосипеда на 0,4 м від правого краю проїжджої частини, в цей же момент автомобіль ВАЗ 2107 знаходився на відстані 29,3 м від передньої частини автомобіля бус на 0,4 м від правого краю проїжджої частини. Також свідкові було запропоновано вказати швидкість руху велосипедиста, замірами встановлено, що відстань в 4,6 м велосипедист долає за 3,0 с. Під час слідчого експерименту було складено план-схему.

Згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту від 20.10.2018 із свідком ОСОБА_13 , із план-схемою та таблицею зображень до ньогосвідкові ОСОБА_13 було запропоновано відтворити обстановку та обставини ДТП, яка сталася 21.10.2017 по вул.Соборній, м.Монастирище Свідок ОСОБА_13 пояснив, що погодні умови, дорожня обстановка та статистичні транспортні засоби відповідають тим, що були на момент ДТП. Свідкові ОСОБА_13 було запропоновано вказати де він знаходився перед моментом ДТП та спостерігав за його розвитком, замірами встановлено, що він знаходився на території АЗС «АНТ», яка знаходиться за адресою м.Монастирище, вул.Соборна, 171 А, а саме на відстані 0,0 м від бордюрного каменю, який позначає початок тротуарної доріжки на 0,0 м від ближнього кута приміщення АЗС. Свідкові було запропоновано вказати місце розташування автомобіля, який рухався назустріч велосипедисту, замірами встановлено, що вказаний автомобіль рухався на відстані 0,8 м від правого краю проїжджої частини. Свідкові ОСОБА_13 було запропоновано вказати на місце наїзду на велосипедиста автомобілем ВАЗ 2107, замірами встановлено, що місце наїзду знаходиться на відстані 76,5 м від його місця знаходження на 0,65 м від правого краю проїжджої частини. В подальшому свідкові було запропоновано вказати на якій відстані знаходився автомобіль, який рухався в зустрічному напрямку велосипедиста в момент початку обгону останнього та розташування інших транспортних засобів та відстань між ними, замірами встановлено, що зустрічний автомобіль знаходився на відстані 13,0 м від велосипедиста, при цьому, відстань від велосипедиста до місця наїзду складала 46 м, велосипедист рухався на відстані 0,45 м від правого краю проїзної частини, при цьому відстань між автомобілем та велосипедистом складала 24,9 м та рухався він на відстані 0,4 м від правого краю проїжджої частини, а на відстані 29,3 м позаду нього рухався автомобіль ВАЗ 2107, який рухався на відстані 0,4 м від правого краю проїжджої частини. Свідкові було запропоновано вказати швидкість руху велосипедиста, замірами встановлено, що відстань в 4,6 м велосипедист долає за 2,35 с. Під час слідчого експерименту було складено план-схему.

Згідно даними висновку експерта №4/922 від 17.12.2018 та довідкою до нього у дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП та за обставин, зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, водій автомобіля ВАЗ-2107 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_18 повинен був дотримуватися дозволеної швидкості руху в населеному пункті, а в момент виникнення перешкоди для руху (вказаний в постанові), повинен був негайно зменшити швидкість руху, керованого ними автомобіля і дотримуватись безпечної дистанції до велосипедиста, що рухався в попутному напрямку, після чого здійснити безпечний об`їзд перешкоди, тобто повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3, 12.4, 13.1. Правил дорожнього руху України. За обставин, зазначених в постанові про призначення експертизи, в діях водія автомобіля ВАЗ-2107 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_18 вбачаються невідповідності вимогам п.12.4. Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. За обставин, зазначених в постанові про призначення експертизи, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору були невідповідності дій водія автомобіля ВАЗ-2107 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимогам п.12.4. Правил дорожнього руху України. Вартість на проведення експертизи складає 1144 грн.

Обвинувачений має посвідчення водія НОМЕР_3 , яке видане 06.08.2013 Улянівським ВРЕР ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 власником даного автомоля є ОСОБА_19 .

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України, доведеним.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з тяжкості вчиненого злочину, з характеру та ступеня суспільної небезпечності, особи обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивні характеризуючі дані на обвинуваченого в досудовій доповіді та з місця проживання, вчинення злочину вперше.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Згідно досудової доповіді від 31.01.2019 соціально-психологічна характеристика обвинуваченого є позитивною, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення низький, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, низький. Враховуючи інформацію, що характеризує особистість підсудного, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторно кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органів пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення кримінальних правопорушень: проведення інформаційно-роз`яснювальних бесід із залученням фахівців, що здійснюють підготовку водіїв транспортних засобів, зокрема викладають Правила дорожнього руху та навики керування автомобілем, зокрема в екстрених ситуаціях. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним та достатнім покладання на правопорушника обов`язків відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що обвинуваченим вчинено злочин, який ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів. Враховуючи тяжкі наслідки смерть потерпілої ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.
Обвинувачений вчинив тяжкий злочин, від злочину настали тяжкі наслідки - смерть людини, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, згідно досудової доповіді має низькі ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб; він не перебуває на диспансерному обліку наркологічному та психоневрологічному кабінетах, судом встановлені обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк, оскільки, відповідно до ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Потерпілий подав цивільний позов на суму 300000 грн., в якому просить стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в сумі 50000 грн. та моральну шкоду в сумі 250000 грн. Обвинувачений визнав позовні вимоги частково, в частині, яка підтверджена належними доказами.
Згідно довідки, яку видав доглядач кладовища ОСОБА_20 , поховання ОСОБА_21 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснив ОСОБА_12 (а.с.30).

Згідно даних рахунку № 10 від 30.10.2017 ФОП ОСОБА_22 -реквієм ОСОБА_10 оплатив витрати на поховання матері в сумі 3771 грн. (а.с.41), ці витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Згідно рахунків: № 21 від 28.10.2018 ОСОБА_23 на суму 1500 грн. (а.с.30), № 38 від 08.12.2017 ОСОБА_23 на суму 2500 грн. (а.с.39); товарного чека від 13.10.2018 на суму 12150 грн. на виготовлення пам`ятника (а.с.31); кафе «Лакомка» № 87 від 01.11.2017 на суму 5000 грн. (а.с.37) та № 85 від 31.10.2017 на суму 6000 грн. (а.с.38) ОСОБА_10 виписані рахунки на оплату поминальних обідів та послуг, проте в жодному з цих рахунків та товарному чеку немає відмітки про оплату потерпілим вказаних сум, тому позовні вимоги в частині стягнення з обвинуваченого цих витрати не підлягають до задоволення.

Із решти доказів, які надані потерпілим до цивільного позову, суд не вбачає підстав для стягнення тих витрат, які вказані в цих доказах, оскільки позивачем не надано суду підтвердження того, що саме він оплатив ці витрати, що дані витрати понесені ним на лікування його матері, що вказані медичні препарати призначалися на лікування потерпілої.

Суд вважає, що моральна шкода підлягає до задоволення в сумі 100000 грн., в задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.
Судові витрати в загальній сумі 2725,92 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.62 Конституції України; ст. 75 КК України; ст.17, 84, 100, 369, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Керуючись ст.75-76 КК України, засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо засуджений протягом визначеного йому судом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки:
1. Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. 2. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
3. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
4. Виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь потерпілого ОСОБА_10 всього 103771 грн. (сто три тисячі сімсот сімдесят одну гривню), з них: 3771 грн. витрати на поховання потерпілої; 100000 грн. моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілої.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Арешт, який накладений ухвалою Монастирищенського районного суду від 15.01.2019, на все майно, яке належить цивільному відповідачеві ОСОБА_3 ,залишити до виконання вироку в частині цивільного позову.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь держави (на рахунок: УК у м.Черкасах /Черкаси/ ККДБ 24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 38031150, р/р 3002, МФО: 899998), судові витрати за проведення експертиз: № 4/2141 від 11.12.2017 в сумі 1581,92 грн.; № 4/922 від 17.12.2018 в сумі 1144 грн., а всього 2725,92 грн. (дві тисячі сімсот двадцять п`ять гривень 92 копійки).
Речові докази:
- автомобіль марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий ОСОБА_3 , залишити йому, розписку про зберігання від 23.12.2018 скасувати;
- велосипед, який знаходиться в Монастирищенському ВП Уманського ВП УМВС України, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку сторони можуть отримати після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1