У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2019 року смт. Близнюки
Суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Близнюки Харківської області заяву судді Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_3 про самовідвід по справі № 612/719/15-к 1-в/612/1/19,-
в с т а н о в и в:
У провадженні судді Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_3 знаходиться кримінальне провадження № 612/719/15-к 1-в/612/1/19 за клопотанням ОСОБА_4 про повернення йому автомобіля БМВ державний номер НОМЕР_1 на який ухвалою слідчого судді накладено арешт.
31 січня 2019 року суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід по вказаній справі.
В обґрунтування заяви зазначив наступне.
19 серпня 2015 року ним, як слідчим суддею Близнюківського районного суду Харківської області, винесено ухвалу, якою надано доступ до вищевказаного автомобіля із правом його вилучення.
Таким чином, за вказаних вище обставин, на підставі ч. 1 ст. 80 КПК України суддею заявлено самовідвід.
Суддя ОСОБА_3 для надання пояснень у судове засідання не з`явився.
Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 залишив на розсуд суду.
Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про розгляд вказаного клопотання, у судове засідання не з`явились. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.
Дослідивши заяву про самовідвід, вивчивши матеріали кримінальної справи № 612/719/15-к 1-кп/612/3/18, витребуваної для огляду у судовому засіданні, суд дійшов до наступних висновків.
Частиною 1 статті 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом.
Із матеріалів кримінальної справи № 612/719/15-к 1-кп/612/3/18, вивчених у судовому засіданні, вбачається, що 19 лютого 2018 року суддею Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 винесено вирок, згідно якого обвинуваченим призначено відповідні міри покарання. При цьому питання щодо долі речового доказу, а саме: автомобіля БМВ державний номер НОМЕР_1 , на який ухвалою слідчого судді ОСОБА_3 від 19 серпня 2015 року накладено арешт, не вирішено, оскільки у вказаній ухвалі слідчого судді та матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості щодо власника вказаного автомобіля.
Після винесення вироку, 21 березня 2018 року ОСОБА_4 подано заяву про повернення йому вищевказаного автомобіля як власнику.
Однак вказана заява розглянута не була, оскільки 23 березня 2018 року заступником прокурора області державним радником юстиції 3 класу ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу на вирок суду від 19 лютого 2018 року.
Вироком Харківського апеляційного суду від 23 листопада 2018 року апеляційна скарга частково задоволена та вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 19 лютого 2018 року в частині призначеного покарання скасовано.
Таким чином, враховуючи положення частини 2 статті 76 КПК України, якими визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції, суддя ОСОБА_1 позбавлена можливості розглядати вказану заяву про повернення автомобіля.
Із вказаних причин, після надходження справи із Харківського апеляційного суду, на підставі розпорядження керівника апарату Близнюківського районного суду, відповідно до п. 2.30.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 612/719/15-к, 1-в/612/1/19.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2019, справа передана в провадження судді ОСОБА_3 ..
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя має право заявити самовідвід у випадках передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу.
Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейська хартія про статус суддів передбачає, що закон повинен гарантувати неупередженість, якої члени суспільства мають право очікувати від суддів (пункт 1.1.).
При цьому Консультативна рада зазначила, що неупередженість визначається Європейським судом з прав людини відповідно до суб`єктивного підходу, який враховує особисте переконання або інтереси конкретного судді в певній ситуації, а також відповідно до об`єктивного критерію, який має підтвердити, чи надав суддя гарантії, достатні для усунення будь-якого правомірного сумніву щодо його безсторонності (п.20 Висновку №3 2002 Консультативної ради європейських суддів рада до уваги Комітету міністрів Ради Європи про принципи та правила, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та неупередженості).
Згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ дефініція «незалежний суд» означає насамперед «незалежний від виконавчої влади і сторін у справі» (див. напр.: Ringeisenv. Austriajudgementof 23 June 1973, SeriesA, No. 16, p. 95).
Суд вважає, що обставини, на які вказав суддя ОСОБА_3 у заяві про самовідвід, а саме його участь як слідчого судді у розгляді клопотання про надання доступу до вищевказаного автомобіля із правом його вилучення, дійсно можуть викликати сумнів у його неупередженості, а отже розгляд зазначеного кримінального провадження під його головуванням недопустимий.
Таким чином суд приходить до висновку, що заява про самовідвід судді Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Заяву судді Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_3 про самовідвід по справі № 612/719/15-к 1-в/612/1/19 - задовольнити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1