Кримінальне провадження № 194/1523/18
Номер провадження № 1-кп/194/188/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2018 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2018 року за № 0000220 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, позбавленого батьківських прав відносно малолітньої дитини 2016 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 19 квітня 2018 року приблизно о 21-30 год., знаходився біля будинку № 11 по вул. Перемога в м. Тернівка Дніпропетровської області, переслідуючи корисливий намір, спрямований на заволодіння мобільним телефоном марки «LG» модель D-724, зловживаючи довірою знайомого ОСОБА_5 , що виразилось у проханні надати йому мобільний телефон останнього для здійснення дзвінку, умисно, достовірно знаючи, що в майбутньому повертати мобільний телефон не буде, схилив ОСОБА_5 до того, щоб він, будучи помилково впевнений у добросовісності дійОСОБА_3 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон марки «LG» модель D-724, вартість якого становить 3144,00 грн. Після цього, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_3 , під виглядом здійснення дзвінка, відійшов від власника мобільного телефону ОСОБА_5 , та з місця події зник, чужим майном розпорядився на свій розсуд. Таким чином ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3144 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, та пояснив, що в квітні 2018 року в вечорі біля будинку по вул. Перемога в м. Тернівка він попросив у знайомого ОСОБА_5 мобільний телефон для здійснення дзвінка, повертати телефон не збирався, та взявши телефон з місця вчинення злочину зник та здав його в ломбард.В скоєнні злочину розкаюється, з вартістю, спричиненої шкоди згоден, бажає виправитися. Мобільний телефон добровільно надав працівникам поліції для передачі його потерпілому.

Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому діянні знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що вечором у квітні 2018 року обвинувачений взяв у нього мобільний телефон «LG» подзвонити та зник у невідомому напрямку. Працівники поліції повернули йому мобільний телефон, претензій до обвинуваченого не має.

Як вбачається з протоколу огляду предмету від 20 квітня 2018 року, а саме мобільного телефону марки «LG D-724», Імей А № НОМЕР_1 , Імей В № НОМЕР_2 , який ОСОБА_3 добровільно надав для огляду та яким він заволодів 19 квітня 2018 року приблизно о 21-30 год. біля будинку №11 по вул. Перемоги в м. Тернівка у невідомого йому чоловіка.
Як вбачається з протоколу огляду предмету від 08 серпня 2018 року, а саме картонної коробки від мобільного телефону марки «LG D-724», яку ОСОБА_5 добровільно надав для огляду, та на якій вказані дані мобільного телефону Імей А № НОМЕР_1 , Імей В № НОМЕР_2 , який у нього був викрадений 19 квітня 2018 року.
Із висновку судово-товарознавчої експертизи № 4152-18 від 16 серпня 2018 року вбачається, що станом на 19 квітня 2018 року середня ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону «LG» модель «D-724», з сенсорним керуванням становить 3144 грн.
Речовими доказами по справі, якими визнані: картонна коробка від мобільного телефону (марки) модель «LG D-724», Імей А № НОМЕР_1 , Імей В № НОМЕР_2 ; мобільний телефон (марки) модель «LG D-724», Імей А № НОМЕР_1 , Імей В № НОМЕР_2 , які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 .
Однак суд вважає, що кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 , що викладена в обвинувальному акті за ч. 2 ст. 190 КК України не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи.
Так, за змістом ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.
Тобто обов`язковими кваліфікуючими ознаками є: повторність або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.
Повторність шахрайства має місце тоді, коли шахрайство вчинено після шайхрайства, так і тоді, коли вона вчинена після злочинів, передбачених ст.ст. 185, 186, 189, 191 КК України або статтями 187, 262 КК України.
Для повторності шахрайства не має значення, чи була особа засуджена за попередній злочин. Повторність шахрайства виключається, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності або якщо судимість за раніше вчинений злочин була погашена або знята.
Так в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 15 серпня 2017 року засуджений Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190, ч.2 ст.185, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 5 місяців, на підставі ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання, згідно п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2017 року.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 88 КК України, особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.
Згідно зі ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ч. 2 ст. 86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Отже, оскільки ОСОБА_3 не відбував реальне покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2017 року, який набрав законної сили 14 вересня 2017 року, та на підставі ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання, згідно п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року за цим вироком, тому судимість була погашена відповідно до ч. 3 ст. 88 КК України.
Отже, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії обвинуваченого на ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки кваліфікуюча ознака повторність не знайшла своє підтвердження.
Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає їх достатніми та допустимими, та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

При призначенні покарання суд враховує, що злочин, вчинений ОСОБА_3 , відноситься до категорії невеликої тяжкості, а також особи обвинуваченого, який за місцем мешкання не охарактеризований, раніше судимий за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України, алезвільнений від відбуття покарання на підставі ст. 1 п. «В» Закону України «Про амністію від 2016 року», не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, із досудової доповіді про обвинуваченого, підготовленої 31 жовтня 2018 року Павлоградським міськрайонним відділом філії державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області Державної установи "Центр пробації" Міністерства юстиції України, встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий, за місцем мешкання не охарактеризований, неодружений, має доньку 2016 року народження, відносно якої рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області позбавлений батьківських прав. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, який за місцем мешкання не охарактеризований, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, однак раніше судимий за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України, алезвільнений від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «В» Закону України «Про амністію від 2016 року»,обставин, які пом`якшують покарання: щирого каяття, добровільного відшкодування завданого збитку, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, думки потерпілого, якому відшкодована шкода, претензій матеріального та морального характеру не має, та який прохав суд призначити покарання на розсуд суду, та з урахуванням досудової доповіді про обвинуваченого, відповідно до якої виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства,суд вважає, що для його виправлення та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, але не в максимальній межі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, оскільки його виправлення можливе без відбуття покарання, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Призначене судом покарання з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 : щирого каяття, добровільного відшкодування завданого збитку, думки потерпілого, який просив суд призначити покарання на розсуд суду, а також того, що обвинувачений дійсно зрозумів свою поведінку, відверто бажає виправитися, висловлює щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що виразилось у бажанні виправити наслідки вчиненого, в межах санкції статті обвинувачення з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень.
Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання, якщо він протягом 1 (одного) року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, на проведення судово-товарознавчої експертизи № 4152-18 від 16 серпня 2018 року у розмірі 286 (двісті вісімдесят шість) грн.
Речові докази по справі: картонну коробку від мобільного телефону (марки) модель «LG D-724», Імей А № НОМЕР_1 , Імей В № НОМЕР_2 ; мобільний телефон (марки) модель «LG D-724», Імей А № НОМЕР_1 , Імей В № НОМЕР_2 - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1