Справа № 487/5043/18
Провадження № 1-кп/487/246/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002231 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва,українця, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину,2014 року народження, працюючого штукатуром КП ММР"Миколаївелектротранс", зареєстрованого та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого -

у вчиненні злочину , передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним: Наприкінці травні-початку червня 2018року в ранковий час(більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_5 спільно із іншою особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження виник єдиний злочинний умисел, направлений на викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання, з метою власного незаконного збагачення.

Так, у вказаний час, ОСОБА_5 , разом із іншою особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, перебуваючи на території кладовища, що розташоване за адресою м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 22(мікрорайон Велика Корениха), яке відповідно до ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну славу" є місцем поховання, таємно , з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання, та з метою незаконного збагачення, ігноруючи моральні норми суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, заволоділи металевою огорожею, яка знаходилась в місці поховання та території кладовища, а саме на могилі померлого ОСОБА_6 .

В подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Крім того, наприкінці травні-початку червня 2018року в ранковий час(більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_5 спільно із іншою особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження виник єдиний злочинний умисел, направлений на викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання, з метою власного незаконного збагачення.

Так, у вказаний час, ОСОБА_5 , разом із іншою особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, перебуваючи на території кладовища, що розташоване за адресою м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 22(мікрорайон Велика Корениха), яке відповідно до ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну славу" є місцем поховання, таємно , з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання, та з метою незаконного збагачення, ігноруючи моральні норми суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, заволоділи металевою огорожею, яка знаходилась в місці поховання та території кладовища, а саме на могилі померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , однак в подальшому не змогли ним заволодіти з причини , які не залежать від їх волі.

Крім того, наприкінці травні-початку червня 2018року в ранковий час(більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_5 спільно із іншою особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження виник єдиний злочинний умисел, направлений на викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання, з метою власного незаконного збагачення.

Так, у вказаний час, ОСОБА_5 , разом із іншою особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, перебуваючи на території кладовища, що розташоване за адресою м.Миколаїв, вул.Першотравнева, 22(мікрорайон Велика Корениха), яке відповідно до ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну славу" є місцем поховання, таємно , з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання, та з метою незаконного збагачення, ігноруючи моральні норми суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, заволоділи металевою огорожею, яка знаходилась в місці поховання та території кладовища, а саме на могилі померлих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені ч.3 ст.297 КК України, а саме наруга над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, наруга над могилою, вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, та наруга над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що наприкінці травні-початку червня 2018року в ранковий час він спільно із ОСОБА_11 вчинили три злочини. Так , перебуваючи на території кладовища, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 вони разом заволоділи металевою огорожею, яка знаходилась в місці поховання та території кладовища, а саме на могилі померлих ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Також , вони разом із ОСОБА_11 намагались викрасти майно на могилі померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 але лише пошкодили металевий стіл.

В скоєному він щиро розкаявся.

Такі показання обвинуваченого надані суду без будь-якого примусу, у зв`язку із чим суд вважає їх логічними, послідовними та такими, що підтверджують правильність розуміння ним встановлених обставин кримінального правопорушення,їх добровільність та істинність його позиції, а покази обвинуваченого визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження судом фактичних обставин, а саме формулювання обвинувачення ОСОБА_3 визнається судом доведеним.

Потерпілі в судове засідання не з`явились.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, а саме протоколом огляду місця події від 02.07.2018 року , протоколом огляду місця події від 21.06.2018року та протоколом огляду місця події від 14.06.2018року, в ході яких оглянута місцевість, що розташована у с.В.Корениха м.Миколаєва, а саме кладовище , де виявлені сліди крадіжок на могилах.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття. Обставин,що обтяжує покарання судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує положення ст.65 КК України щодо загальних підстав призначення покарання , межі санкції статті ч.3 ст.297 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до положення ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості злочину , дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 ,який вину свою визнав повністю, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та перебуває на обліку у Обласному наркологічному диспансері з 01.09.2017 року з діагнозом зловживання алкоголем, офіційно працює, має на утриманні неповнолітню дитину, характеризується посередньо.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_3 злочину, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства із призначенням покарання із застосуванням положень ст.75,ст.76 КК України, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
Приходячи до вказаного висновку суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий,вину свою визнав та щиро покаявся у скоєному, що свідчить про наявність усвідомленого бажання стати на шлях виправлення. З досудової доповіді відносно обвинуваченого вбачається, що на думку органу пробації виправлення особи можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України,суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді 4 років обмеження волі.

На підставі ст.75 та ст.76 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити строком на 1 рік, зобов`язавши його періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженими в той же строк із дня вручення їм копії вироку.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1