Справа № 359/2032/19
Провадження № 1-кп/359/306/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0002485, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2018 року, що надійшла до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гора Бориспільського району Київської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи раніше не судимим, вчинив кримінальні правопорушення - злочини, передбачені ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, за наступних обставин.
Так, у відповідності до п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами, останній раз внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 938 (надалі Положення) дозвільна система це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Згідно з п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами*).

Відповідно до п. 3 Положення міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни мають право у встановленому порядку використовувати, зберігати, перевозити предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система.

Згідно з п. 6 Положення міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни, яким у встановленому порядку надано право виготовляти, придбавати, зберігати, перевозити і використовувати предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система, повинні забезпечити їх належну охорону і правильне використання у господарській діяльності.

У відповідності до вимог п.п. 2, 3 п. 9 Положення видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється: на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, холодну зброю, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї у порядку, визначеному МВС; на вибухові матеріали і речовини, їх перевезення, а також сховища та склади, де вони зберігаються, у порядку, визначеному Держнаглядохоронпраці разом з МВС.

Згідно з п. 15 Положення посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Крім цього, у відповідності до п. 2.1. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 зі змінами, останній раз внесеними наказом від 05.05.2017 № 364 (надалі Інструкції) здійснюючи дозвільну систему, органи поліції відповідно до законодавства України видають міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність з виробництва, ремонту, торгівлі вогнепальною зброєю невійськового призначення, боєприпасами до неї, холодною та охолощеною зброєю, пневматичною зброєю калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 м/с; виробництва спеціальних засобів, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії, індивідуального захисту, активної оборони та їх продажу (далі - суб`єкти господарювання), дозволи на придбання, зберігання, перевезення (через митний кордон України, територією України, транзит через територію України) й використання вогнепальної зброї, боєприпасів до неї, основних частин зброї, холодної зброї, охолощеної зброї, пневматичної зброї; пристроїв та патронів до них; вибухових матеріалів і речовин; на відкриття та функціонування сховищ, складів і баз, де вони зберігаються, стрілецьких тирів і стрільбищ, мисливсько-спортивних стендів, а також підприємств і майстерень з виготовлення і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічних майстерень, пунктів вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазинів, у яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, пристроїв та патронів до них (далі - об`єкти дозвільної системи); громадянам - дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.

Згідно з п. 2.5. Інструкції дозволи на придбання, зберігання та носіння мисливської нарізної, нагородної вогнепальної зброї громадянами підписуються Міністром внутрішніх справ України, його першим заступником та заступниками, начальником УП ЦОУП, його заступниками, начальником управління дозвільної системи, ліцензування та державного охоронного нагляду УП ЦОУП, начальником ГУНП, його заступником - начальником міліції громадської безпеки, начальником УП ГУНП.

Відповідно до п. 8.1. Інструкції дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам.

У відповідності до п. 9.1. Інструкції вогнепальна, пневматична та холодна зброя і бойові припаси до неї, пристрої та патрони до них міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Національним банком України, підприємствами, установами, організаціями можуть придбаватися для: озброєння особового складу охорони, а також окремих осіб, яким за родом служби законом дозволено носіння вогнепальної зброї, пневматичної та холодної зброї, пристроїв; науково-дослідних потреб; навчальних потреб (забезпечення допризовної військової і спеціальної підготовки); спортивних потреб; промислового та любительського полювання; захисту життя, здоров`я та майна громадян; використання на зйомках кінофільмів, у сценічних постановках, циркових виставах; експонування в музеях та виставках; колекціонування.

Згідно з п. 9.2. Інструкції дозволи на придбання, зберігання та носіння зброї, пристроїв та патронів до них для вказаних потреб видаються тільки за наявності законодавчого або іншого нормативно-правового акта про надання права працівникам міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Національного банку України, підприємств, установ і організацій користуватися нею при виконанні службових обов`язків лише після вивчення ними матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та використання, що здійснюється у пунктах вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування після здачі заліку та отримання довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування.

При цьому приблизно в середині 2018 року точна дата та час досудовим слідством невстановлені у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на придбання, носіння та зберігання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи у порушення п.п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 Положення та п.п. 2.1., 25.5., 8.1., 9.1., 9.2. Інструкції, тобто без передбаченого законом дозволу у невстановлені досудовим слідством дату та час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці відомим йому способом придбав бойові припаси, а саме патрони загальною кількістю 20 одиниць.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи у порушення п.п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 Положення та п.п. 2.1., 25.5., 8.1., 9.1., 9.2. Інструкції, тобто без передбаченого законом дозволу, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, вчинив дії щодо переміщення відомим йому способом придбаних без передбаченого законом дозволу бойових припасів, а саме патронів загальною кількістю 20 одиниці до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , чим вчинив носіння бойових припасів, а саме патронів загальною кількістю 20 одиниць.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи у порушення п.п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 Положення та п.п. 2.1., 25.5., 8.1., 9.1., 9.2. Інструкції, тобто без передбаченого законом дозволу, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, перебуваючи за адресою свого проживання, а саме АДРЕСА_1 , розпочав зберігати придбані та переміщенні відомим йому способом без передбаченого законом дозволу, бойові припаси, а саме патрони загальною кількістю 20 одиниці.
10.12.2018 року на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де в будинку та гаражному приміщенні було виявлено: 19 предметів, які схожі на патрони калібру 7,62 мм, які мають цифрові позначення у нижній частині «188 75», 1 предмет, який схожий на боєприпас калібру 14,5 мм, який має цифрові позначення у нижній частині «188 77», предмет схожий на корпус гранати «Ф 1», предмет схожий на запал, який має цифро буквенні позначення «179 81 УЗРГМ 2 583», суху речовину рослинного походження зеленого кольору.

Згідно висновку експерта №8 5/34 від 16.01.2019 надані на дослідження 19 предметів, які мають цифрові позначення у нижній частині «188 75», які схожі на патрони калібру 7,62 мм відносяться до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї є гвинтівковими патронами калібру 7,62х54R mm спорядженими кулею «ЛПС», які придатні для стрільби.

Наданий на експертизу один предмет, який схожий на боєприпас калібру 14,5 мм, який має цифрові позначення у нижній частині «188 77» відноситься до боєприпасів до вогнепальної зброї є кулеметним патроном калібру 12,7х108 мм споряджений бронебійно запалювально-трасуючою кулею «БЗТ», складові частини патрона придатні для проведення пострілів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в незаконному придбанні, носінні та зберіганні без передбаченого законом дозволу бойових припасів, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.263 КК України.
Крім цього, досудовим слідством встановлено, що на початку вересня 2017 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в кінці вулиці Мічуріна на пустирі неподалік від дороги, що в м. Бориспіль Київської області побачив, що поряд з дорогою ростуть рослини коноплі. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та подальше зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на вищевказаному місці, ОСОБА_4 , діючи з умислом, направленим на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу без мети збуту, підійшов до кущів рослин конопель і зірвав стебла рослин коноплі з листям, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс без мети збуту загальною вагою в перерахунку на суху речовину 19,01 грам.

Відразу ж після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, зірвані ним стебла рослин коноплі з листям переніс до приміщення будинку, який знаходиться на території домоволодіння, в якому останній проживає та який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим почав незаконно зберігати вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено в для власного вживання без мети збуту загальною вагою в перерахунку на суху речовину 19,01 грам.

10.12.2018 року на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де в будинку та гаражному приміщенні було виявлено: 19 предметів, які схожі на патрони калібру 7,62 мм, які мають цифрові позначення у нижній частині «188 75», 1 предмет, який схожий на боєприпас калібру 14,5 мм, який має цифрові позначення у нижній частині «188 77», предмет схожий на корпус гранати «Ф 1», предмет схожий на запал, який має цифро буквенні позначення «179 81 УЗРГМ 2 583», суху речовину рослинного походження зеленого кольору.

Згідно висновку експерта №11-2/199 від 18.01.2019 представлена на експертизу суха подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 19,01 г.

Канабіс згідно «Списку № 1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 16.05.2000 року № 770 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.309 КК України.
Вчинення ОСОБА_4 указаних кримінальних правопорушень знайшло своє підтвердження і під час розгляду даного кримінального провадження в суді.
20.02.2019 року в даному кримінальному провадженні між прокурором Бориспільської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.468 КПК України.
В угоді про визнання винуватості прокурор та підозрюваний в присутності захисника виклали зміст підозри та правову кваліфікацію ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.
Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених злочинах.
В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили призначення покарання за кожною з інкримінованих йому статей кримінального закону та остаточне покарання, визначене в порядку ст.70 КК України, у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням положень ст.75 КК України та призначення покарання з іспитовим строком терміном на один рік та визначенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Угода укладена в присутності захисника ОСОБА_5 , про що свідчить його особистий підпис.
Крім того, в судовому засіданні захисник підтримав умови укладеної угоди та просив її затвердити, оскільки її умови не порушують прав інших осіб та не становлять суспільної небезпеки і не загрожують інтересам держави.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину в скоєнні злочинів, які йому інкримінуються, і передбачені ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Зазначив про обставини вчинення ним злочинів, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства та викладеним в обвинувальному акті в кримінальному провадженні.
Угоду про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 підтримав та просив її затвердити. Захисник обвинуваченого не заперечував проти укладення угоди та її затвердження судом.
Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Санкція ч.1 ст.263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років, за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк. Зазначене не перешкоджає укладенню угоди про визнання винуватості та затвердження її судом, оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України, відносяться відповідно до тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості. Укладення в цьому випадку угоди не суперечить вимогам ст. 469 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи тяжкість злочинів, відсутність потерпілих, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним. Обвинувачений, з цього приводу, спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.
Таким чином, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкціям ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, а також положенням ст. 70 КК України при призначенні покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Крім того, застосування іспитового строку не суперечить вимогам КК України та нормам КПК України, оскільки злочини вчинено вперше.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.
Долю речових доказів у справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, та знищити.
Цивільний позов у судовому провадженні не заявлявся.
По кримінальному провадженню також проводились судові експертизи, вартість яких становить 3432 грн. 00 коп., які є процесуальними витратами, і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь Держави України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 314, 374, 376, 472-475 КПК України, ст.ст.1, 2, 12, 18, 50, 65, 66, 70, 75, 76, 263, 301 КК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20.02.2019 року, підписану в кримінальному провадженні №0002485, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2018 року, укладену між прокурором Бориспільської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст.263 та ч.1 ст.309 КК України, та призначити покарання:
за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч.1 ст.309 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави України (Одержувач: Держбюджет м. Бориспіль; ; Банк одержувача: УДК у Київській області; МФО: 899998; КБК: 21081100; р/р 0004; призначення платежу: адміністративний штраф та інші санкції) - 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.
Долю речових доказів у справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, та знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги, в порядку, визначеному КПК України, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1