н/п 1-кс/640/77/19
"07" березня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
представника ТОВ «Аверс-Плюс2» - адвоката ОСОБА_3 ,
представника ТОВ «Марічка» - адвоката ОСОБА_4 ,
встановив:
В судове засідання прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_11 не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 06.03.2019 надійшло повідомлення прокурора, в якому вона зазначає, що у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, вона не зможе взяти участь у судовому засіданні у Київському районному суді м. Харкова. Одночасно повідомляє, що пояснення з приводу скарги ТОВ «Аверс Плюс2» будуть надані додатково (а.с. 243).
Представник ПАТ КБ «Стандарт» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про день, час, місце розгляду справи.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Стороною обвинувачення доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу є потреба, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт вказаного нерухомого майна.
Скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт нерухомого майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження. Вищевказаний захід забезпечення має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом, доказом злочину, набуте злочинним шляхом.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Щодо посилань представника ТОВ «Аверс Плюс 2», представника ТОВ «Марічка» щодо судових рішень відповідно, прийнятих в порядку господарського судочинства, вказані судові рішення за вказаних вище обставин не можуть бути підставою для скасування вжитого в межах кримінального провадження заходу забезпечення у вигляді арешту цих нежитлових приміщень.
Вказані обставини мають бути перевірені в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, яке на теперішній час триває, шляхом виконання передбачених нормами КПК України слідчих та процесуальних дій.
На теперішній час достатніх даних, що скасування арешту з вказаних нежитлових приміщень не може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, тощо є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний захід забезпечення, який застосовано у цьому кримінальному проваджені з метою досягнення дієвості цього провадження.
За вказаних обставин, доказів того, що в подальшому застосуванні арешту майна, вжитого ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.02.2017, відпала потреба, при розгляді даного клопотання слідчому судді не надано, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для його скасування.
Враховуючи викладене, на теперішній час клопотання представника ТОВ «Аверс Плюс 2» - адвоката ОСОБА_3 є передчасним та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1