КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «ВКФ «Фарби України», адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 березня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, а саме на завершене та незавершене будівництво житлового комплексу «Шевченківський квартал», яке здійснюється на земельній ділянці з кадастровим номером 8 000 000 000:91:050:0046, розташованій по АДРЕСА_1 , яка належить Київському індустріальному технікуму (Державний акт ЯЯ № 2080552) з цільовим призначенням будівництво та експлуатація гуртожитку для студентів та житла для працівників технікуму з забороною розпорядження, користування та проведення будь-яких будівельних робіт направлених на створення завершеного об`єкта будівництва.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що існують підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів та досягнення дієвості кримінального провадження.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ВКФ «Фарби України», адвокат ОСОБА_5 , просить ухвалу слідчого судді скасувати. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що слідчий суддя задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту на майно, не зазначив мети такого заходу забезпечення кримінального провадження, визначеної ч. 2 ст. 170 КПК України. Вказана обставина, на думку представника, свідчить про істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального законодавства та є підставою для скасування постановленого ним рішення.

Прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, а тому, виходячи з положень ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення його власника, а копію постановленого судом рішення йому було вручено 14 березня 2019 року, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, приходить до висновку про своєчасність оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, в ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.
При цьому, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Також, слід зазначити, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зазначених норм закону слідчий суддя під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна дотримався та прийшов до обґрунтованих висновків щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, Головним слідчим управлінням Національної Поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004620 від 08 травня 2014 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч.ч. 2, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 212 КК України, по факту зайняття земельної ділянки по вул. Українська, 6 в м. Києві, будівництва на ній ЖК «Шевченківський квартал» та умисного ухилення суб`єктами господарювання, задіяними в цьому будівництві, від сплати податків в особливо великих розмірах.
В ході досудового розслідування було встановлено, що будівельні роботи за вказаною адресою виконуються без відповідного на те дозволу, чим порушено замовником будівництва вимоги ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Також, з заявами про вчинення шахрайських дій службовими особами ТОВ «ВКФ Фарби України» під час реалізації майнових прав на нерухоме майно у ЖК «Шевченківський квартал», розташованого по вул. Українська, 6 в м. Києві та заволодіння їх коштами в особливо великих розмірах, звернулося 40 інвесторів.
Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 від 10 липня 2018 року земельну діяльну розташовану за вказаною адресою та завершене і незавершене будівництво ЖК «Шевченківський квартал», яке розташоване на ній, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004620.
Також, в рамках даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт завершеного і незавершеного будівництва ЖК «Шевченківський квартал» розташоване на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Українська, 6, зазначивши, що метою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є збереження речових доказів, яке ухвалою слідчого судді було задоволено. Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором доведено існування тих обставин, на які він послався у клопотанні.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, оскільки надані прокурором матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що об`єкти нерухомості, а саме завершене і незавершене будівництво, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Українська, 6, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані прокурором матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 березня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, а саме на завершене та незавершене будівництво житлового комплексу «Шевченківський квартал», яке здійснюється на земельній ділянці з кадастровим номером 8 000 000 000:91:050:0046, розташованій по АДРЕСА_1 , яка належить Київському індустріальному технікуму, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ТОВ «ВКФ «Фарби України», адвоката ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2166/2019

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1 Категорія ст. 170 КПК України