Справа № 359/113/19
Провадження №1-кс/359/89/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2019 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією скаргу директора товариства з обмеженою відповідальністю «Мейн Транс» ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в кримінальному провадженні №0002520, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:
09.01.2019 року директор ТОВ «Мейн Транс» ОСОБА_5 звернувся зі вказаною скаргою до суду, обґрунтовуючи її тим, що 15 грудня 2018 року в м. Бориспіль сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Даф д.р.н. НОМЕР_1 з причепом Меркер д.р.н. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Мейн Транс» та автомобіля Нива.

Внаслідок ДТП водій та пасажир автомобіля Нива отримали тілесні ушкодження, внаслідок чого 16.12.2018 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань було внесено кримінальне провадження № 0002520.

Так, згідно протоколів огляду та затримання транспортних засобів від 15.12.2018 року транспортні засоби були вилучені та направлені на штраф майданчик. На даний час автомобіль Даф д.р.н. НОМЕР_1 з причепом Меркер д.р.н. НОМЕР_2 зберігається на відкритому штраф майданчику за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Семенівка, вул. Кірова 15. Слід зауважити, що транспортні засоби постійно піддаються негативним впливам кліматичних чинників, крім того, постійне їх перебування в нерухомому стані негативно впливає на їх стан та призводить до втрати експлуатаційних властивостей.

26 грудня 2018 року ТОВ «Мейн Транс» було подано до Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області в особі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 клопотання про повернення тимчасово вилученого майна. Станом на час написання даної скарги письмової відповіді на клопотання надано не було, лише повідомлено в усному порядку про відмову у його задоволенні.

Згідно інформації та даних реєстру судових рішень слідчий чи прокурор у кримінальному провадженні з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна до суду не звертався.

У судовому засіданні представник ТОВ «Мейн Транс» ОСОБА_3 скаргу уточнила, просила її задовольнити та повернути ТОВ «Мейн Транс» тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб «DAF», н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього, оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; напівпричіп «MERKER», н.з. НОМЕР_3 , та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

В судовому засіданні слідчий Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував.

Вислухавши пояснення представника ТОВ «Мейн Транс» ОСОБА_3 , слідчого та дослідивши матеріали скарги, та наданого кримінального провадження № 0002520, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування мають бути неухильно дотримані загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Відповідно до ч.5 ст.237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення речей, які мають значення для кримінального провадження. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Так, слідчим суддею встановлено, що 15.12.2018 року близько 19 години 30 хвилин водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ВА3 2121», р.н. НОМЕР_4 , рухаючись на 25 кілометрі автодороги «Київ-Харків», що на території Бориспільського району Київської області в напрямку м. Київ в крайній правій смузі, допустив зіткнення із напівпричепом «MERKER M3 00-010Y», р.н. НОМЕР_3 та тягачем «DAF FTXF105», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював рух заднім ходом. В результаті ДТП пасажирка автомобіля «ВА3 2121», р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження.

15.12.2018 року в ході огляду місця ДТП в м. Бориспіль, Київської області, вилучені транспортні засоби «ВА3 2121», р.н. НОМЕР_4 , напівпричеп «MERKER M3 00-010Y», р.н. НОМЕР_3 та тягач «DAF FTXF105», р.н. НОМЕР_1 .

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002520 від 16.12.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. З даної норми випливає, що застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом без накладення на нього арешту відсутня.

Частиною 7 ст. 237 КПК України закріплено, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, напівпричеп «MERKER M3 00-010Y», р.н. НОМЕР_3 та тягач «DAF FTXF105», р.н. НОМЕР_1 , належні ТОВ «Мейн Транс», які були вилучені слідчим Бориспільського ВП ГУНП в Київській області в ході огляду місця ДТП 15.12.2018 р., мають статус тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Частиною 5 ст.171КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

З указаних норм законодавства вбачається, що правомірність володіння органом досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватися в порядку, визначеними статтями КПК України. Таким чином, визнання речовими доказами можливо лише вилучених речей і документів, які входили до переліку, щодо якого судом прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, арештованого майна відповідно до правил ст. 98 КПК України, але визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна за минуванням стадії накладення на нього арешту, відповідно до правил ч. 5 ст.171КПК України діючим КПК України не передбачено.

Такий процесуальний порядок щодо тимчасово вилученого майна узгоджується і з вимогами глави 16 КПК України і ч. 7 ст. 237 КПК України. В протилежному випадку втрачається сенс у вирішенні питання щодо припинення тимчасового вилучення майна, згідно з правилами ст. 169 КПК України, оскільки в такому процесуальному статусі воно перебуває лише до винесення постанови слідчим, прокурором про визнання його речовим доказом.

Отже, якщо стосовно вилученого в ході огляду місця події майна, речей або документів, не накладено арешт і воно перебуває у володінні органів досудового розслідування без належної правової підстави, то таке майно підлягає поверненню особі, в якою воно було вилучено.

Так, в судовому засіданні не встановлено, що прокурор або слідчий звертались в порядку, передбаченому главою 17 КПК України, щодо вирішення питання про накладення арешту на тимчасово вилучене, під час огляду місця ДТП майно, а саме напівпричеп «MERKER M3 00-010Y», р.н. НОМЕР_3 та тягач «DAF FTXF105», р.н. НОМЕР_1 , належні ТОВ «Мейн Транс». При цьому слідчий не повернув тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено.

Таким чином, з огляду на зазначені положення кримінального процесуального закону, тимчасово вилучене у ТОВ «Мейн Транс» майно у вигляді напівпричепа «MERKER M3 00-010Y», р.н. НОМЕР_3 та тягача «DAF FTXF105», р.н. НОМЕР_1 , утримується службовими особами Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області без належних на те підстав, оскільки слідчий не накладаючи арешт на майно у кримінальному провадженні №0002520, фактично вийшов за межі можливих варіантів щодо процесуальної долі такого майна, визначених в ч. 1 ст.167 КПК України (арешт або негайне повернення), а тому воно підлягає поверненню.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 100 цього ж Кодексу речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, зокрема, у вигляді предметів, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає за можливе передати напівпричеп «MERKER M3 00-010Y», р.н. НОМЕР_3 та тягач «DAF FTXF105», р.н. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання законному володільцю ТОВ «Мейн Транс», так як, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, по якому здійснюється досудове розслідування, це можливе без шкоди для кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За таких обставин, виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, про обґрунтованість поданої скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме напівпричепа «MERKER M3 00-010Y», р.н. НОМЕР_3 та тягача «DAF FTXF105», р.н. НОМЕР_1 , оскільки вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Разом з тим, з урахування того, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, в разі призначення в ньому експертизи чи проведення слідчих дій за участю даних транспортних засобів, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати посадових осіб ТОВ «Мейн Транс» () на першу вимогу надати зазначені транспортні засоби експерту, слідчому.

Керуючись ст. ст. 100, 169-171, ст. 303, 304, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу директора товариства з обмеженою відповідальністю «Мейн Транс» ОСОБА_5 , - задовольнити.

Зобов`язати слідчого Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0002520, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 К України, - негайно повернути тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб «DAF», н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього, оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; напівпричіп «MERKER», н.з. НОМЕР_3 , та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, - власнику ТОВ «Мейн Транс» ().

Заборонити ТОВ «Мейн Транс» () відчуження зазначених транспортних засобів, а також відновлення пошкоджених частин напівпричіпу «MERKER», н.з. НОМЕР_3 , та передати зазначене вище майно на відповідальне зберігання в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Зобов`язати посадових осіб ТОВ «Мейн Транс» () на першу вимогу надати зазначені транспортні засоби експерту, слідчому в разі призначення експертизи, проведення слідчих дій за участю даних транспортних засобів.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 15.01.2019 року.

Слідчий суддя : ОСОБА_1