Справа № 461/1101/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2019 року. Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

та обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові, кримінальне провадження /внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 13.01.2019 року/ про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимій, востаннє 20.05.2015 року вироком Галицького суду м. Львова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, судимість за який погашено згідно п.1 ч.1 ст.80 та п.5 ч.1 ст.89 КК України,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 - ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачена ОСОБА_6 13.01.2019 року, приблизно о 02 год. 10 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що по вул. Шпитальні, 1 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала із поличок вказаного магазину товар на загальну суму 311,7 грн., а саме: сосиски «Філейні» 1 шт. вартістю 38, 55 грн., ковбаса «Салямі домашня» 0,254 кг вартістю 37, 97 грн., ковбаски «Єгерські» 4 шт. загальною вартістю 195, 36 грн., ковбаса «Салямі посольська» 0422 кг вартістю 39, 84 грн. за кг., однак свій злочинний умисел не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана охоронцем даного магазину, тобто, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України.
Окрім цього обвинувачена ОСОБА_6 13.01.2019 року, приблизно о 13 год. 23 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», що по вул. Шпитальні, 1 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала зі столу у службовому кабінеті мобільний телефон, який належить потерпілому ОСОБА_4 , марки «Huawei Y6 pro gre», сірого кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 вартістю 3799,90 гривень із прозорим силіконовим чохлом вартістю 50 грн., сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 вартістю 50 гривень та сім-карткою мобільного оператора «Лайфселл» НОМЕР_4 вартістю 50 гривень, чим завдала потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 3949,90 гривень, тобто, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 - ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, визнала повністю, підтвердила обставини вчинення нею замаху на крадіжку та крадіжки, зазначивши, що 13.01.2019 року, таємно викрала із поличок магазину «Рукавичка» продукти харчування, однак була затримана охоронцем даного магазину. Окрім того, цього ж дня, перебуваючи у магазині «Рукавичка», таємно викрала зі столу у службовому кабінеті мобільний телефон потерпілого ОСОБА_4 . У вчиненому щиро розкаялась та просила суворо її не карати, вказавши, що повністю усвідомила протиправність своїх дій.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинену повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень. Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, повне визнання вини, зобов`язання відшкодувати шкоду потерпілому в повному обсязі. Обставини, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченої, то встановлено, що ОСОБА_7 характеризується посередньо; на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.

Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів в межах санкцій статей особливої частини Кримінального кодексу України. Суд враховує особу обвинуваченої, її щире каяття у вчиненому, зобов`язання відшкодувати шкоду; потерпілі не настоюють на суворості призначення покарання. Суд вважає, що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства, відтак, можливим є застосуванням ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового терміну, а також з покладенням на останню обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р., в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов не заявлявся.

Речовий доказ: два диски із відеозаписами слід залишити у матеріалах кримінального провадження №0000157.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 - ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання:

-за ч.2 ст. 15 - ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України засуджену ОСОБА_6 звільнити від відбуття призначеного покарання із випробуванням та визначити 1 (один) рік іспитового строку.

Згідно ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_6 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ два диски із відеозаписами залишити у матеріалах кримінального провадження №0000157.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1