Справа №463/2768/19
Провадження №1-кс/463/1417/19
У Х В А Л А

10 квітня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на незаконну бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань з приводу невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його зверненням №7 до Президента України від 26.12.2018 року.

Вивчивши матеріали скарги, вважаю, що така підлягає поверненню скаржнику з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ч.1 ст.60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Таким чином, з аналізу зазначених вище норм вбачається, що права і обов`язки заявника виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування.

Як вбачається із матеріалів скарги, ОСОБА_2 звернувся із зверненням №7 від 26.12.2018 року до Президента України.

Таким чином, в силу положень ч.1 ст.60 КПК України, на даному етапі скаржник ОСОБА_2 не може вважатись заявником щодо вчинення кримінального правопорушення, оскільки із заявою про вчинення кримінального правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування не звертався, а тому він не наділений процесуальним правом на подання скарги про бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 304 КПК України, скарга повертається, зокрема, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Окрім того, виходячи із положень ст. 303 КПК України, що саме заявник наділений правом оскаржити до слідчого судді бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, законодавець визначив термін, протягом якого особа має право подати скаргу слідчому судді.

Відповідно до положень ст. 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Беручи до уваги положення ч.1 ст.214 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч.5 ст.115 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як вбачається із скарги, скаржником оскаржується бездіяльності ТУ ДБР розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань за зверненням ОСОБА_2 до Президента України №7 від 26 грудня 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Таким чином, строк внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань минув наступного дня після отримання зави скаржника, і саме в цей день мала місце бездіяльність щодо невнесення відомостей в ЄРДР, а відповідно, з наступного дня розпочинається десятиденний строк для оскарження відповідної бездіяльності.

Як вбачається із матеріалів скарги, скаржник звернувся до Президента України із заявою №7 від 26 грудня 2018 року. Листом від 25.01.2019 року заяву ОСОБА_2 було скеровано Прокуратурою Львівської області до ТУ ДБР розташованого у м. Львові. В подальшому, в листі від 01.02.2019 року ТУ ДБР розташованого у м. Львові зазначається про невнесення відомостей за заявою ОСОБА_2 .

Разом з тим, скаргу щодо невнесення відомостей до реєстру останнім подано лише 08.04.2019 року. Таким чином скарга подана до слідчого судді після спливу десятиденного строку з моменту допущення бездіяльності.

Не зважаючи на це, як в скарзі, так і в клопотанні про поновлення строків, ОСОБА_2 вказує на те, що 25.02.2019 року отримав лист від ТУ ДБР розташованого у м. Львові, з якого дізнався про відмову у внесенні в ЄРДР відомостей за його зверненням №7 від 26.12.2018 року.

У відповідності до положень ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк, повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду

Скаржник заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку мотивує тим, що у визначені КПК України строки подав скаргу в Галицький районний суд м. Львова, проте таку у зв`язку із порушенням правил територіальної підсудності йому було повернуто.

Слідчий суддя не може вважати вказану обставину поважною, оскільки скаржник неодноразово звертався до Личаківського районного суду м. Львова із скаргами щодо дій працівників ТУ ДБР розташованого у м. Львові з дотриманням правил територіальної підсудності. А тому наведені заявником обставини не вказують на існування поважних причин, які об`єктивно перешкоджали йому подати до слідчого судді скаргу протягом 10 днів з моменту вчинення бездіяльності, навіть з моменту отримання даних про невнесення відомостей у реєстр, і у слідчого судді відсутні підстави для поновлення пропущеного строку.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що скаржник пропустив строк на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підстав для поновлення пропущеного скаржником строку для подання скарги немає, в зв`язку з чим матеріали скарги слід повернути скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України,

у х в а л и в :

матеріали скарги ОСОБА_2 на незаконну бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань - повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку та строки, визначені статтею 395 КПК України протягом п`яти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1