ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 516/22/17
Провадження № 1-кп/516/1/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2019р. Теплодарський міський суд Одеської області у складі:
головуючої, судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої та її представника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теплодар матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000579 від 17.04.2016р., відносно
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рескеєць Штефан-Водського району Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування ОСОБА_11 згідно обвинувального акту, направленого суду, обвинувачується разом з ОСОБА_8 в тому, що 14 квітня 2016р. близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_11 разом з ОСОБА_8 , знаходячись неподалік будинку №5 по вул. Піонерній в м. Теплодарі Одеської області, з метою затримання ОСОБА_12 до прибуття працівників поліції за вчинення грубого порушення громадського порядку та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , почали переслідувати ОСОБА_12 , який намагався покинути місце скоєння суспільно небезпечного посягання, рухаючись при цьому в напрямку будинку №7 по вул. Енергетиків в м. Теплодарі. Наздоганяючи ОСОБА_12 на території парку по вул. Генерала Плієва, 40, в м. Теплодарі, ОСОБА_11 кинув в напрямку потерпілого дерев`яний брусок, який знайшов під час його переслідування, однак промахнувся. Після чого ОСОБА_12 , побачивши, що ОСОБА_11 залишився без дерев`яного бруска, зупинився та намагався нанести ОСОБА_11 та ОСОБА_8 тілесні ушкодження ножем, розмахуючи ним перед останніми. Реалізуючи право на необхідну оборону, з метою запобігти нанесенню тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 кинув в ОСОБА_12 дерев`яний брусок, який також підібрав під час переслідування, та попав останньому в голову. Від вказаного удару ОСОБА_12 впав на землю, а ніж випав у останнього з руки. Після чого останній став підійматися та намагався знову взяти в руки ніж, однак ОСОБА_8 дерев`яним бруском, який він підібрав, відкинув ніж в сторону та разом з ОСОБА_11 почали наносити йому удари по голові та тулубу, намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_12 , заподіюючи останньому тілесні ушкодження, які явно не відповідали обстановці захисту. Після цього, залишивши ОСОБА_11 утримувати ОСОБА_12 , ОСОБА_8 пішов до місця проживання з метою викликати працівників поліції та після повернення на місце події побачив, що працівник поліції забирає з собою ОСОБА_12 14.04.2016р. ОСОБА_12 був госпіталізований до хірургічного відділення Біляївської центральної районної лікарні; знаходився на лікуванні до 06.05.2016р. Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_12 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток основи склепіння черепу (перелому потиличної кістки праворуч з переходом лінії перелому через піраміду скроневої кістки), перелому латеральної стінки лівої орбіти, перелому виличної дуги зліва, перелому передньої стінки гайморової пазухи ліворуч, субарахноїдального крововиливу, субдурального крововиливу у тім`яно-потиличну область, синців лівої половини обличчя, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Дії ОСОБА_11 кваліфіковано за ст. 124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинених у разі перевищення меж необхідної оборони.
В судовому засіданні 14.03.2019р. захисником обвинуваченого ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_9 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Клопотання мотивоване тим, що, оскільки злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_11 , був вчинений 14.04.2016р., відноситься до злочину невеликої тяжкості, та справа перебуває на розгляді в суді, в разі ухвалення судом вироку він набирає законної сили після спливу строку давності, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, тому за вказаних обставин просить задовольнити клопотання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 клопотання свого захисника підтримав та просив його задовольнити, надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності, йому зрозуміло, що закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не є реабілітуючою підставою . Також вказав, що свою вину у вчиненні вказаного злочину визнає та показав, що 14.04.2016р. він разом із своєю цивільною дружиною ОСОБА_13 та її подругою ввечері знаходились на зупинці поруч із супермаркетом «Сільпо» в м. Теплодарі, згодом, неподалік від них на лавицю підсіли чоловік з жінкою, він був у нетверезому стані та агресивний, оскільки йому здалося, що з нього поглузували; як пізніше йому стало відомо, що його звуть ОСОБА_14 . Потім ОСОБА_15 почав говорити на їх адресу нецензурні речі, вони його намагались заспокоїти та ті незабаром пішли. Згодом, вони почули, як за зупинкою він почав ображати свою дружину. Коли ОСОБА_11 підійшов з іншого боку зупинки, то побачив, як ОСОБА_12 з нею свариться, та намагався заступитись, заспокоїти його, після чого той з дружиною розійшлись у різні сторони. Однак, незабаром ОСОБА_15 знову підійшов до них на зупинку та у нього в руках помітили два кухонні ножі, якими він розмахував перед їхніми обличчями та погрожував. Він намагався заспокоїти його, потім той пішов. Після чого ОСОБА_11 зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_13 та її подругою направились в бік будинку АДРЕСА_2 , але назустріч їм вийшов ОСОБА_15 з тими ж ножами у руках, та знову почав ображати та погрожувати їм, виражаючись на їх адреси нецензурною лайкою. Він відбив у нього великий ніж, яким той розмахував в області його живота, а маленьким ножем він поранив його у руку, після чого у нього з рани пішла кров. Подруга дружини ОСОБА_16 почала дзвонити в домофон парадної будинку, потім відкинула в парадну великий ніж, а ОСОБА_17 перев`язувала йому поранену руку, потім він сказав їм зайти в під`їзд та викликати поліцію; він не міг подзвонити в поліцію, оскільки ОСОБА_12 стояв в 3-4 метрах від них та погрожував ножем, кричав, що «всіх вб`є та порішає». Потім з парадної вийшов ОСОБА_8 , чоловік матері його дружини ОСОБА_18 , та, побачивши як потерпілий кричав та погрожував, підібрав з землі біля парадної дерев`яний брусок та почав підходити до ОСОБА_12 . Коли той почав тікати, вони почали його наздоганяти аби затримати, бо він становив загрозу для них, мав у руках ніж та виказував погрози на їхню адресу. Підібравши біля клумби коло будинку дерев`яну палицю, ОСОБА_11 кинув її в бік потерпілого, однак, промахнувся, на що той, побачивши це, зупинився та почав знову кричати на них та погрожувати ножем. Після цього ОСОБА_8 кинув в бік потерпілого дерев`яний брусок, який підібрав біля парадної, та влучив йому в область голови, після чого той упав. В той момент ОСОБА_11 підійшов до нього та почав наносити йому удари руками по обличчю, по голові, той виривався та намагався підібрати ніж, який випав у нього з руки, однак ОСОБА_8 відкинув ніж в бік. Потім ОСОБА_8 побіг викликати поліцію, а він залишився з Вячеславом та утримував його. Також в судовому засіданні зазначив, що з цивільним позовом погоджується частково, а саме щодо понесених витрат на придбання ліків для потерпілого ОСОБА_12 , в іншій частині позов не визнає.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення вказаного клопотання.
Прокурор, обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_10 , представник потерпілої сторони ОСОБА_7 , в судовому засіданні проти клопотання захисника ОСОБА_9 не заперечували.
Заслухавши вказаних учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що зазначене клопотання підлягає задоволенню за таких підстав.
Вина ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину, окрім визнання ним своєї провини, підтверджується також сукупністю досліджених в судовому засіданні наступних доказів.
Так, обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 14.04.2016р. близько 22 години 30 хвилин його розбудила цивільна дружина, вказавши, що ОСОБА_19 підрізали та дівчата плачуть. Він вибіг на вулицю, де побачив дівчат та Вадима, який був у крові; ОСОБА_12 стояв в 7-8 метрах від них та кричав, що йому будуть «кишки розпорювати», що захисника покликали, він підходив до нього з ножем. ОСОБА_8 побачив дерев`яний брусок та підняв його, а ОСОБА_12 , побачивши це, почав утікати, при цьому у нього в руках був ніж та він розмахував ним. ОСОБА_8 побіг за ним з метою його затримати. ОСОБА_12 побіг в бік вул. Енергетиків, 7, дворами, а він з ОСОБА_11 побігли його наздоганяти, догнали його на дорозі біля церкви на вул. Генерала Плієва. Коли наздоганяли ОСОБА_12 , ОСОБА_11 кинув в його бік дерев`яний брусок, який підібрав біля клумби будинку, однак промахнувся. Побачивши це, потерпілий почав на них лаятися, розмахуючи ножем, та ОСОБА_8 кинув у його бік дерев`яний брусок та попав останньому в голову, після чого той упав. Підбігши до потерпілого, він ударив його ногою у бік тулуба, аби той не вставав, та цим же бруском відкинув від нього ніж, аби той не міг ним погрожувати, більше ударів він йому не наносив. ОСОБА_11 сів на потерпілого аби його утримувати, а ОСОБА_8 побіг викликати поліцію. Також вказав, що за ОСОБА_12 вони побігли аби затримати останнього, оскільки той кидався на всіх з ножем коли він вийшов із парадної будинку, потім, коли він з ОСОБА_11 його наздоганяли, кричав, що нас всіх «порішає». Він хотів затримати ОСОБА_12 , аби той більше нікому не спричинив шкоди, в тому числі ОСОБА_11 , оскільки на той час потерпілий був реальною загрозою, а також щоб він іншим нічого не зробив. Також ОСОБА_8 зазначив, що цивільний позов ОСОБА_5 визнає частково, а саме щодо понесених витрат на придбання ліків для потерпілого ОСОБА_12 , в іншій частині позов не визнає.
Потерпілий ОСОБА_12 пояснив суду, що 14.04.2016р. увечері у нього стався конфлікт за автобусною зупинкою зі своєю дружиною, вона пішла, а він повернувся та почув на свою адресу від дружини ОСОБА_11 , з якою була також ще одна дівчина, неприємні слова, на що він ущипнув її та заспокоїв, а потім пішов від зупинки в напрямку будинку. Його догнали ОСОБА_11 та ще двоє чоловік, ОСОБА_20 ще не було, він його побачив біля монастиря. Вони хотіли причинити йому насилля, тому він дістав два ножі, які він взяв з дому аби допомагати дружині обрізати овочі в овочевому магазині в той день, де та працювала; він дістав ці ножі з метою оборони, аби зупинити осіб, які бігли за ним, можливо, з метою самооборони, він і зачепив ножем ОСОБА_11 , поранивши його, але це було не навмисно. Далі він побув біля будинку №5, потім утік, так як йшов натовп: ці 3 людей та ще ОСОБА_8 , їх було мінімум 5 чоловік, біля монастиря його оточили, ОСОБА_11 сказав йому вибачитись перед його дружиною, на що він відмовився, оскільки був правий, потім його зупинили та він отримав удар збоку в праву частину голови, його били у голову неодноразово; також пам`ятає, що у ОСОБА_11 в руках був дерев`яний брусок, але він не бачив, аби той його бив цим бруском, хто його бив він не пам`ятає. Удари йому наносили тільки в голову - 3-4 удари, брусками по голові; вважає, що він не робив протиправних дій по відношенню до нападників, він їх не провокував, діставав ножі з метою їх зупинити. Йому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження на все життя, він був у лікарні: 6 днів у комі, а потім близько трьох неділь після коми, зі здоров`ям у нього стало погано, відсутній слух, порушена координація. Також вказав, що цивільний позов свій підтверджує та просить його повністю задовольнити, оскільки йому ніхто не відшкодовував спричинену шкоду.
Крім того, потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні 02.04.2018р. дав показання з чужих слів (в порядку ст. 97 КПК України), зазначивши, що він ОСОБА_21 знав з дитинства. Влітку 2016 року, приблизно у чеврні-липні місяці, ОСОБА_21 зустрів його та сказав йому, що бачив, як ОСОБА_11 та ОСОБА_8 догнали його біля монастиря та побили, оскільки він жив на 2 поверсі та все бачив, поруч була ОСОБА_22 . ОСОБА_21 сказав йому також, що чув, як людина з перемотаною рукою говорила, що вб`є когось, однак не казав кого.
Як вбачається з актового запису про смерть №671 від 26.06.2017р., ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Одесі.
В своєму цивільному позові ОСОБА_12 зазначив, що йому спричинені тілесні ушкодження у формі: відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку важкого ступеня тяжкості, перелом кісток основи склепіння черепа, перелом латеральної стінки лівої орбіти, перелом виличної дуги зліва, перелом передньої стінки гайморової пазухи ліворуч, субарахноїдальний крововилив, субдуральний крововилив у тім`яно-потиличної області, синці лівої половини обличчя. В зв`язку з викладеним потерпілий просить задовольнити його цивільний позов, пред`явлений до обвинувачених та стягнути з останніх в солідарному порядку на його користь заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 1742691 грн., а також моральну шкоду у розмірі 200000 грн. В суму спричинених матеріальних збитків включає: витрати на придбання ліків та препаратів, посилене харчування за період перебування в медичному закладі, транспортні витрати на придбання бензину для легкового автомобілю через необхідність регулярного швидкого прибуття родичів до медичного закладу для надання допомоги у лікуванні, грошова оплата доглядальниці, послуги якої, викликано необхідністю цілодобового догляду за хворим, грошова оплата прибиральниці, додаткові витрати у розмірі 1668005 грн., що викликані необхідністю кохлеарної імплантації внаслідок спричиненої травми голови та повної глухоти на обидва вуха, та заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати працездатності. Крім того, протиправними діями відповідачів, йому спричинені моральні страждання, що позначили негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки цієї події, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, страх можливих негативних наслідків, негативні переживання та спогади, емоційні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов`язків, неможливість звичайного спілкування з людьми через глухоту, переживання незручностей та психологічного дискомфорту, відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкій настрій, нервозність, дратівливість, почуття образи. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, завдана йому моральна шкода полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, отриманні інвалідності, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя та інших негативних явищах.
Як вбачається з довідок до акту огляду МСЕК від 17.08.2016р. та від 23.08.2017р., ОСОБА_12 встановлена друга група інвалідності.
Згідно Виписки-епікризу №9278 із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_12 , він перебував в нейрохірургічному відділенні Одеської ОКЛ з 15.04.2016р. по 06.05.2016р., встановлений діагноз: ЧМТ. Перелом основи черепа, забій головного мозку з осередками крововиливів. Крововиливи під оболочки. САК. Синець лівої частини лиця. Глухота на обидва вуха. Вказаний діагноз також зазначений у довідці щодо комп`ютерної томографії головного мозку від 15.04.2016р., проведеного в ООКЛ ОСОБА_12 .
З довідки від 29.04.2016р. вбачається, що ОСОБА_12 звертався за консультацією до лікаря-психіатра.
За консультативним висновком спеціаліста нейрохірурга щодо ОСОБА_12 від 15.06.2016р., йому встановлений діагноз: тяжка відкрита черепно-мозкова травма 15.04.2016р. Перелом основи черепа. Забій головного мозку. САК. Стійкий цефалогічний синдром.
Спеціалізованою травматологічною медико-соціальною експертною комісією Одеського обласного МСЕК 17.08.2016р. ОСОБА_12 визначена індивідуальна програма реабілітації інваліда №1210.
З Виписки №10 із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_12 від 31.01.2017р. вбачається про направлення останнього в ОКЛ на консультацію до невропатолога для вирішення питання щодо стаціонарного лікування в зв`язку зі станом після тяжкої відкритої ЧМТ (15.04.2016р.).
З рецептів та копій чеків на придбання медичних препаратів, датованих у період проходження потерпілим стаціонарного лікування в Одеській обласній клінічній лікарні, які надані в якості додатків до позовної заяви потерпілого ОСОБА_12 , вбачається про придбання медичних препаратів для його лікування на загальну суму 25391 грн. 30 коп., а також згідно наданих чеків на придбання продуктів харчування у цей же період на загальну суму 804 грн. 06 коп.
Як вбачається з результатів аудіометрії, проведеної ОСОБА_23 04.04.2017р. обласним сурдологічним кабінетом Одеської обласної консультативної поліклініки, йому встановлена правостороння та лівостороння глухота внаслідок ЧМТ 2016р. Також зазначено, що з огляду на виражену глибину втрати слуху та неефективності слухопротезування, показана кохлеарна імплантація.
З повідомлення медичного комплексу «Ассута» м. Тель-Авів, Ізраїль, від 29.01.2017р. на ім`я пацієнта ОСОБА_24 вбачається, що останньому пропонується пройти консультацію, діагностику та операцію у зазначеному медичному центрі та загальна вартість такого лікування становить 58950 доларів США, з яких: консультація професора Авіатара Ефраіма, аудіометрія, МРТ з протоколом внутрішнього вуха, перевірка БЕРА - становить 2370 доларів США; процедура, до якої входять, в тому числі, передопераційна підготовка, аналізи, консультації, операція та ін. становить 26580 доларів США; кохлеарний імплантат 30000 доларів США, а також супутні витрати на проживання, трансфер та харчування на суму 2600 доларів США, а всього 61550 доларів США.
Згідно курсу НБУ станом на 07.04.2017р. 61550 доларів США становить 1668005 грн.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав заявлений цивільний позов та просив його задовольнити в повному обсязі.
ІНФОРМАЦІЯ_4 потерпілий ОСОБА_12 помер від травматичного субдурального крововиливу, що підтверджується довідкою про причину смерті від 15.03.2019р. та свідоцтвом про смерть, виданим 15.03.2019р. Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №263.
За ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 19.03.2019р. залучена до провадження як потерпіла мати ОСОБА_12 ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні підтвердила раніше заявлений її сином ОСОБА_12 позов в повному обсязі та просила його задовольнити, в зв`язку з чим 19.03.2019р. вона визнана також цивільним позивачем, а ОСОБА_11 та ОСОБА_8 - цивільними відповідачами за вказаним позовом.
Свідок ОСОБА_25 показала, що є колишньою дружиною ОСОБА_12 . Вони вдвох вийшли з будинку, сиділи на автобусній зупинці, а приблизно о 21.30 - 22 годині між ними стався конфлікт; до них підійшли один хлопець та двоє дівчат, їх заспокоїли та вони розійшлися в різні боки, після цього вона очевидцем того, що в подальшому відбувалося, вже не була. Також вказала, що в той день ОСОБА_12 допомагав їй обрізати овочі на роботі, у неї на роботі були ножі та вона не знає, чи були у ОСОБА_12 ножі в кишенях, з овочевого магазину вони пішли приблизно о 8 годині 30 хвилин вечора; конфлікт між нею та колишнім чоловіком був біля зупинки близько 5 хвилин, це бачили двоє дівчат та один хлопець, які підійшли та сказали, щоб він не кричав на неї, але колишній чоловік її не бив. На наступний день їй стало відомо, що ОСОБА_12 знаходиться у лікарні без свідомості.
Свідок ОСОБА_13 показала, що 14.04.2016р. вона разом з подругою ОСОБА_16 та ОСОБА_26 , ввечері, повертаючись з супермаркету «Сільпо» в м. Теплодарі, зупинилися на зупинці поруч з супермаркетом, та присіли на лавиці. Згодом підійшла пара хлопець з дівчиною, які присіли неподалік від них, та спілкувались між собою на підвищених тонах, після чого, хлопець почав наносити тілесні ушкодження дівчині. ОСОБА_27 , підійшовши до них, зробив йому зауваження, однак той в свою чергу почав ображати та виражатись на їх адресу нецензурною лайкою, при цьому вони помітили, що хлопець був напідпитку. Потім він з дівчиною пішов, проте через деякий час, він повернувся, підбіг до них та, погрожуючи, почав розмахувати перед ними ножами, кидався в бійку з Вадимом, на їх прохання та спроби заспокоїтись, не реагував, в зв`язку з чим вона йому сказала, аби він її вибачив. Потім він знову пішов. Коли вони вирішили піти додому, проходячи поміж домами, підіймаючись від зупинки до будинку №5, їм назустріч знову йшов ОСОБА_12 та почав розмахувати ножами та погрожувати їм, виражаючись при цьому нецензурною лайкою. Один з ножів ОСОБА_28 вибив у нього з рук, а іншим він продовжував замахуватись на нього, та, маючи намір нанести ним удар в районі живота Вадима, останній вчасно відреагував, однак отримав все ж таки удар ножем по руці, в результаті чого у нього потекла кров. Потім вийшов ОСОБА_29 , та той чоловік почав швидко відходити, однак ОСОБА_30 з ОСОБА_28 почали його наздоганяти та попросили її викликати працівників поліції. Вона подзвонила в домофон матері та попросила викликати поліцію. Згодом підійшов працівник поліції та викликав патрульну службу, ОСОБА_28 в той час притримував того чоловіка, останній намагався чинити опір. Незабаром біля них вже був натовп людей, від яких вони дізнались, що цього чоловіка звати ОСОБА_15 . Також вказала про те, що ОСОБА_28 та ОСОБА_30 захищались та намагались їх захистити.
Свідок ОСОБА_31 показав, що 14.04.2016р. коли він знаходився вдома по вул. Піонерній, 5, в м. Теплодарі, до нього зайшла дівчина та просила допомогти, зазначивши, що на вулиці невідомий чоловік погрожує їм ножем, та поранив її хлопця. Він разом з цією дівчиною на ім`я ОСОБА_17 та чоловіком, який назвався ОСОБА_32 , направились в напрямку жіночого монастиря, де з їхніх слів він дізнався, що вони затримали чоловіка на ім`я ОСОБА_15 , який здійснив на них напад. Вже на місці, він побачив, що на землі лежав чоловік, який здається, рухався, однак, чи був він при свідомості, він не пам`ятає, на ньому сидів інший молодий чоловік, який притримував його, та як пізніше він дізнався його звуть ОСОБА_28 . Зі слів хлопців він дізнався, що вони затримали ОСОБА_15 , який кидався на них з ножем, вони дерев`яною палкою кинули в нього та влучили, та, наздогнавши його, також палицею відкинули від нього ніж. Також свідок зазначив про те, що при ньому тілесні ушкодження потерпілому не наносилися.
Свідок ОСОБА_33 показала, що в середині квітня 2016р., коли вона знаходилась в кафе поруч з супермаркетом «Сільпо», де пила каву зі своєю знайомою, до вказаного закладу забіг ОСОБА_12 з ножем у руках та шукав свою дружину ОСОБА_34 , однак її там не було, тому він розвернувся та пішов. Згодом, проїжджаючи на автомобілі біля жіночого монастиря в м. Теплодарі, вона помітила натовп, зупинилась та вийшла, де побачила працівника поліції, ОСОБА_11 , в якого була перемотана рука, з дівчиною, а ОСОБА_12 лежав на землі та його хтось притримував. Від ОСОБА_11 їй стало відомо, що ОСОБА_12 його підрізав. Згодом вона сіла у свій автомобіль та поїхала.
Свідок ОСОБА_35 показав, що в ніч на 15.04.2016р. він, повертаючись на своєму автомобілі в м. Теплодар, рухаючись по просп. Енергетиків в напрямку автостоянки, проїжджаючи поруч жіночого монастиря, помітив трьох хлопців, двоє з яких стояли, а один з них лежав обличчям до низу, крім того, один з хлопців, намагався зупинити автомобіль біля проїжджої частини. ОСОБА_35 не підходив до них, нічого не запитував, та поїхав на автостоянку, оскільки у нього в автомобілі знаходився товар, а потім додому. Згодом, від брата ОСОБА_12 він дізнався про те, що останнього побили.
Свідок ОСОБА_36 показав, що 14.04.2016р., повертаючись пізно ввечері на таксі додому, проїжджаючи жіночий монастир в м. Теплодарі, помітив лежачого на землі чоловіка, трохи далі: до повороту у двір, стояв автомобіль з увімкнутим світлом та збоку стояло два чоловіка, на лежачому чоловіку сидів хлопець. Ні він, ні таксист, не вловили в чому справа, це було протягом 20-30 секунд, вони зупинились та, не виходячи із машини, запитали, чи потрібна допомога, на що їм жестами повідомили, що ні, та вони поїхали. Однак, пізніше, він вирішив вийти на прогулянку із собакою та, повернувшись на те місце, вже нікого там не побачив.
Як вбачається з Витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000579 від 17.04.2016р., 16.04.2016р. до чергової частини Біляївського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_37 про те, що 14.04.2016р. невстановлені особи по просп. Енергетиків в м. Теплодарі спричинили тілесні ушкодження його брату ОСОБА_12 .
З виписки з журналу надходження хворих Біляївської ЦРЛ вбачається запис про те, що 14.04.2016р. о 23годині 55 хвилин до даної установи поступив невідомий ОСОБА_15 з ушкодженнями голови та обличчя, доставлений працівниками поліції.
За підсумками висновку експерта №194 КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 14.07.2016р., у ОСОБА_12 були ушкодження у формі: відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку важкого ступеня тяжкості; перелом кісток основи склепіння черепа (праворуч перелом потиличної кістки з переходом лінії перелому через піраміду скроневої кістки); перелом латеральної стінки лівої орбіти, перелом виличної дуги зліва; перелом передньої стінки гайморової пазухи ліворуч; субарахноїдальний крововилив, субдуральний крововилив у тім`яно-потиличної області; синці лівої половини обличчя. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути дерев`яна палиця і т.д. можливо 14.04.2016р. Виходячи з даних медичної документації (хворий доставлений до Біляївської ЦРЛ 14.04.2016р.) і морфологічні ознаки ушкоджень, слід вважати давність заподіяних ушкоджень ОСОБА_12 збігається періоду вказаному в постанові. Наявні пошкодження у ОСОБА_12 згідно п. 2.1.3. «м» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_38 показав, що він давав експертний висновок щодо спричинених потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, який він підтверджує. Також уточнив, що вказуючи у висновку, що зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути дерев`яна палиця і т.д., можливо 14.04.2016р., він вважає, що такими могли бути любі тверді предмети з контактуючою поверхнею, якими могли бути і удари ногами; кулаком, якщо ударити з силою. Після спричинення тілесних ушкоджень, потерпілий не міг вчиняти яких-небудь самостійних дій, це тяжкі травми, які супроводжувалися втратою свідомості. Щодо кількості нанесених ударів зазначив, що він робив висновки по медичній документації потерпілого, а також оглядав його після виписки з лікарні, та вважає, що численні синці та ссадини голови, перелом основи склепіння черепу, вказує на множинність спричинених ударів, точну кількість їх він вказати не може, однак, було не менше трьох ударів; від падіння такі ушкодження не могли утворитися; кидаючи палицю в людину, такі тілесні ушкодження не могли бути спричинені, голова мала знаходитися на якійсь поверхні при нанесенні ударів.
З протоколу огляду місця події від 16.04.2016р. вбачається про огляд території парку поруч з будинком АДРЕСА_3 , в ході якого, в траві було виявлено 2 бруска, один з яких прямокутної форми зеленого кольору, інший округлої форми; на місці ОСОБА_11 зазначив, що саме даними дерев`яними брусками вони з ОСОБА_8 нанесли удари Вячеславу, куди він не пам`ятає.
Згідно протоколу огляду предметів від 25.04.2016р. були оглянуті предмети, а саме: два дерев`яних бруски, вилучені в ході огляду місця події.
З постанови про залучення до кримінального провадження речових доказів Біляївського ВП ГУНП в Одеській області від 25.04.2016р. вбачається про визнання та долучення до кримінального провадження №0000579 в якості речового доказу: два дерев`яних бруски, один з яких прямокутної форми, а другий округлої форми, вилучені під час огляду місця події (квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №000274).
Із заяви ОСОБА_11 від 16.04.2016р. вбачається про те, що останній добровільно видав два ножа, з якими 14.04.2016р. на нього здійснив напад ОСОБА_12 .
Згідно протоколу огляду предметів від 25.04.2016р. були оглянуті предмети, а саме: два металевих ножі, що ОСОБА_11 видав добровільно.
З постанови про залучення до кримінального провадження речових доказів Біляївського ВП ГУНП в Одеській області від 25.04.2016р. вбачається про визнання та долучення до кримінального провадження №0000579 в якості речового доказу: два кухонні ножі, добровільно видані ОСОБА_11 , якими з його слів одним ОСОБА_12 наніс йому тілесне ушкодження у вигляді порізу лівого передпліччя, а другим погрожував йому та ОСОБА_8 (квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №000275).
Згідно постанови Біляївського ВП ГУНП в Одеській області від 27.10.2016р. змінено правову кваліфікацію кримінального провадження №0000579 від 17.04.2016р. з ч.1 ст. 122 КК України на ст. 124 КК України.
З протоколів проведення слідчого експерименту від 27.10.2016р. за участю обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , вбачаються пояснення ОСОБА_11 та ОСОБА_8 з приводу події, що відбулася 14.04.2016р. в ході конфлікту, що виник між ними та ОСОБА_12 .
За висновками експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 14.12.2016р., надані на дослідження два ножі, добровільно видані 14.04.2016р. ОСОБА_11 є кухонними ножами і до категорії холодної зброї не відносяться; виготовлені промисловим способом та відносяться до різновиду ножів господарсько-побутового призначення.
Згідно ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 19.04.2016р. за клопотанням ст.слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, накладено арешт на виявлені під час огляду паркової зони біля будинку №40 по вул. Енергетиків в м. Теплодарі Одеської області: два дерев`яні бруски, якими 14.04.2016р. були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_12 , один з яких прямокутної форми, а другий округлої форми.
В судовому засіданні в ході дослідження речових доказів: двох дерев`яних брусків та двох ножів, обоє обвинувачених зазначили, що це самі ті бруски, які вони кидали в бік потерпілого, наздоганяючи його аби затримати, та ті два ножі, якими потерпілий погрожував ОСОБА_11 , ОСОБА_8 . При цьому, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 також визнав вказані два дерев`яних бруски, однак, щодо ножів, вказав, що це не його ножі, які були при ньому 14.04.2016р., в дійсності у нього були інші ножі.
В судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про визнання вказаних двох ножів недопустимими доказами, оскільки вони були вилучені слідчим з порушенням норм Кримінально-процесуального кодексу України. А саме вказав, що обидва обвинувачених в судовому засіданні зазначали, що один ніж обвинувачений ОСОБА_39 видав слідчому через кілька днів після огляду місця події, а другий ніж був вилучений працівниками поліції в ході огляду місця події разом з двома дерев`яними брусками, однак, не був внесений до протоколу огляду місця події щодо його вилучення. Крім того, потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні не впізнав ці ножі, як належні йому під час подій 14.04.2016р.
Обвинувачений ОСОБА_11 з цього приводу вказав, що дійсно, ним був виданий слідчому ніж більший за розміром на наступний день або через день після огляду місця події 14.04.2016р., яким погрожував ОСОБА_12 йому та дівчатам, та який був закинутий в парадну будинку однією із дівчат за його проханням аби припинити протиправні дії потерпілого щодо них. Другий ніж, який мав при собі потерпілий, був відкинутий ОСОБА_8 дерев`яним бруском від ОСОБА_12 , коли той впав на землю. В подальшому, в ході проведення 14.04.2016р. огляду місця події працівники поліції забрали його, що також підтвердив в судовому засіданні і ОСОБА_8 .
У відповідності до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
За ч. 1, 3 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Сторони кримінального провадження, потерпілий, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
У відповідності до ч. 1, 5 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає недопустимими доказами в даному кримінальному провадженні два ножі, які відповідно до постанови від 25.04.2016р. визнано та долучено в якості речових доказів.
За ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 23.08.2016р. скарга ОСОБА_12 на бездіяльність посадових осіб Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 15, п.12 ч.2 ст. 115 КК України за фактом замаху на умисне вбивство, до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви від 09.08.2016р., залишена без задоволення.
Згідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.09.2016р. скарга ОСОБА_12 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 15, п.12 ч.2 ст. 115 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви від 31.08.2016р., задоволена.
Дослідивши та перевіривши надані сторонами кримінального провадження докази, оцінюючи їх кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, а саме в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому у разі перевищення меж необхідної оборони.
При цьому, суд виходить з того, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_13 вказували, що тілесні ушкодження наносилися потерпілому тільки ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , інші особи, окрім вказаних осіб, вищезазначених тілесних ушкоджень йому не спричиняли. Свідки ОСОБА_35 та ОСОБА_40 , ОСОБА_33 , ОСОБА_31 , в судовому засіданні не вказували, щоб хтось інший наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 . Характер та ступінь тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому ОСОБА_12 , узгоджується з показами обох обвинувачених та висновком експерта, а також показами, які експерт дав в судовому засіданні. При кваліфікації дій обвинувачених за ст. 124 КК України суд також виходить з того, що їхні дії були направлені на припинення протиправних дій потерпілого відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , враховуючи наявність у нього двох ножів, про наявність яких не заперечував і сам потерпілий, однак, інших, ніж ті, які були вилучені в ході досудового розслідування та визнані судом недопустимими доказами, а також погрози ними потерпілим, які ОСОБА_8 , ОСОБА_11 сприймали як реальну загрозу. Крім того, характер дій ОСОБА_11 та ОСОБА_8 вказував на їхнє бажання затримати потерпілого аби припинити його протиправні дії та передати його працівникам поліції.
Відповідно до п.п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. №1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», згідно з ч. 3 ст. 36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини. Якщо суд визнає, що в діях особи є перевищення меж необхідної оборони, у вироку слід зазначити, в чому саме воно полягає.
В зв`язку з цим суд вважає, що перевищення меж необхідної оборони в діях обвинуваченого ОСОБА_11 полягає в тому, що його спільними діями разом з ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_12 були умисно спричинені вищезазначені тяжкі тілесні ушкодження при його затриманні, які явно не відповідають небезпечності посягання та обстановці захисту.
За вказаних обставин суд вважає неспроможними аргументи ОСОБА_12 , а потім ОСОБА_5 та їхнього представника адвоката ОСОБА_6 щодо вчинення ОСОБА_11 та ОСОБА_8 посягання на умисне вбивство потерпілого або спричинення йому умисного тяжкого тілесного ушкодження без перевищення меж необхідної оборони, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Згідно довідки про судимість відносно ОСОБА_11 від 15.03.2019р. станом на вказану дату, зазначено притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 124 КК України, матеріали направлені в суд з обвинувальним актом.
За ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
За ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 124 КК України становлять три роки у даному кримінальному провадженні з урахуванням вчинення злочину, подія якого припадає на 14 квітня 2016р., закінчаться 14 квітня 2019р., тобто до набрання вироком законної сили.
В судовому засіданні встановлено, що перебіг строку давності щодо обвинуваченого ОСОБА_11 не зупинявся та не переривався через вчинення ним нового злочину.
На підставі вищевикладеного, суд зобов`язаний звільнити ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину, передбаченого ст. 124 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, тобто за спливом трьох років з дня вчинення ним злочину і до дня набрання вироком законної сили.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У відповідності до п.п. 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989р. №3 передбачено, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. Звернути увагу судів на те, що у випадках, коли шкоду заподіяно спільними діями підсудного та іншої особи, кримінальну справу щодо якої було закрито з підстав, передбачених пп.2-10 ст.6, статтями 7 - 7-2, 9, 10 КПК України (1960р.), суд покладає на підсудного обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду в повному розмірі і роз`яснює цивільному позивачеві право пред`явити в порядку цивільного судочинства до особи, справу щодо якої закрито, позов про відшкодування шкоди солідарно із засудженим.
На підставі наведеного, пред`явлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині стягнення солідарно з ОСОБА_11 на її користь матеріальних збитків, моральної шкоди, втраченого заробітку внаслідок втрати ОСОБА_12 працездатності та додаткових витрат, залишити без розгляду. При цьому суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 203, 284, 285, 286, 288, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000579 від 17.04.2016р. про звільнення обвинуваченого за ст. 124 КК України ОСОБА_11 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, задовольнити.
Звільнити ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000579 від 17.04.2016р., відносно ОСОБА_11 за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, закрити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині стягнення солідарно з ОСОБА_11 матеріальних збитків, моральної шкоди, втраченого заробітку внаслідок втрати ОСОБА_12 працездатності та додаткових витрат, залишити без розгляду, роз`яснивши їй право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Застосований запобіжний захід до ОСОБА_11 у вигляді особистого зобов`язання припиняє свою дію після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Теплодарський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя