Провадження по справі № 1-кп/522/368/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0002724 від 20.08.2017р. на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, Добропольського району, с. Новодонецьке, українця, громадянина України, не працевлаштованого, маючого середню освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20.08.2017р., приблизно о 2.30 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці Бернардацці, 2-А, в м. Одесі, біля ресторанного комплексу «Maristella Marine Residence» побачив раніше йому не знайомого ОСОБА_8 . При виді останнього у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , діючи умисно, переслідуючи мету противоправного збагачення, відкрито наблизився до сидячого в той момент на парапеті ОСОБА_8 та рукою схопив належне потерпілому майно, а саме золотий ланцюжок з хрестиком, на якому зображене «Розп`яття» та кулоном, який перебував в той момент на шиї останнього та, шляхом ривка, заволодів ним. Потерпілий ОСОБА_8 підвівся з лави, при цьому намагаючись рукою схопити ОСОБА_4 , однак останній, з метою подолання опору потерпілого, штовхнув його, від чого потерпілий сів, знову опинившись на парапеті.

В подальшому ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, тим самим розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму гривень 60 000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не визнав, проте підтвердив факт незаконного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , зазначивши, що вчинив вказаний злочин, таємно викравши майно потерпілого.

Так, допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що 20.08.2017р., біля 03.00 години ранку, він познайомився з раніше незнайомим чоловіком, яким в подальшому виявився потерпілий ОСОБА_6 , біля готелю «Maristella Marine Residence», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, 2А. На той момент потерпілий ОСОБА_6 знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння, про що вказувала його поведінка, мова, а також те, що ОСОБА_6 не міг самостійно стояти. Одягнутий ОСОБА_6 був у сорочку, проте вона була розстібнута. Під час розмови, обвинувачений ОСОБА_4 пригостив ОСОБА_6 цигаркою, однак, викуривши цигарку, потерпілий став почувати себе погано від вжитих спиртних напоїв, після чого обвинувачений ОСОБА_4 надавав допомогу ОСОБА_6 в тому, що допоміг присісти на парапет, дав попити мінеральної води та поливав на нього водою. Саме в цей час обвинувачений ОСОБА_4 зняв, розстебнувши замок, ланцюжок з хрестиком з шиї потерпілого ОСОБА_6 . Потерпілий факт зникнення майна не відчув та не побачив. Знаходячись на парапеті потерпілий ОСОБА_6 подзвонив своєму товаришу та попросив його забрати додому, у зв`язку з тим, що він знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння та погано себе почуває. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 знов покурили цигарки та обвинувачений попрощався з потерпілим ОСОБА_6 , повідомивши його, що йде на вул. Каманіна в м. Одесі вживати пиво. Потерпілий ОСОБА_6 запропонував обвинуваченому ОСОБА_4 зачекати його друга, який купить йому пиво, проте ОСОБА_4 відмовився від пропозиції та пішов на інший бік дороги в сторону вул. Каманіна в м. Одесі. При цьому, жодної особи, яка б знаходилась, підходила, під`їжджала до потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 не бачив. Потерпілий ОСОБА_6 не просив повернути йому викрадені речі, ні після їх зникнення, ні після того, як обвинувачений почав йти з місця вчинення злочину.

Як зазначив обвинувачений ОСОБА_4 , загальний час, який він знаходився біля ОСОБА_6 , сягав близько 5 хвилин.

Відповідаючи на запитання учасників процесу, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що із допитаних в судовому засіданні свідків, він опізнав лише одного, а саме особу, яка його затримувала.

На підставі викладеного обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що визнає факт таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 та не визнає свою провину у застосуванні насильства потерпілому ОСОБА_6 , пояснюючи це тим, що він жодного разу не штовхав його. Крім того, 21.08.2017р. у відділку поліції слідчий проводив слідчу дію за його участю, а саме огляд, проте, жодних видимих тілесних ушкоджень на ОСОБА_6 не було.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 20.08.2017р., приблизно о другій годині, він знаходився біля ресторану «Maristella Marine Residence», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, 2А, та чекав ОСОБА_9 , який повинен був його забрати на автомобілі. Через деякий час йому подзвонив на мобільний телефон ОСОБА_9 та повідомив, що під`їжджає, у зв`язку з чим, ОСОБА_6 піднявся із парапету, розташованого біля ресторану та продовжив очікувати ОСОБА_9 . Проте, тієї ж митті до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_4 , будучи одягнутий в сіру футболку та джинсові шорти, та, застосовуючи фізичну силу, ривком, зірвав з шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок, вартістю 60000 гривень, після чого штовхнув потерпілого. Після того, як ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_6 , потерпілий знову опинився на парапеті. Після вчиненого злочину, ОСОБА_4 побіг в сторону яхт-клубу, розташованого неподалеку від вищевказаного ресторану. ОСОБА_6 одразу подзвонив своїм знайомим та повідомив про вчинення стосовно нього злочину та попросив допомогти знайти злодія, повідомивши зовнішні прикмети обвинуваченого ОСОБА_4 . Через деякий час ОСОБА_4 був ними затриманий, після чого ОСОБА_6 під`їхав до екіпажу поліції та повідомив про обставини справи. На перехресті вул. Фонтанська дорога та вул. Каманіна в м. Одесі поліцейський екіпаж затримав ОСОБА_4 та в ході особистого обшуку в кишені обвинуваченого, працівниками поліції було вилучено золотий ланцюжок, який належав потерпілому ОСОБА_6 .

Як зазначив потерпілий ОСОБА_6 , до медичного закладу за отриманням медичної допомоги він не звертався.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 опізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , як особу, яка 20.08.2017р. вчинила стосовно ОСОБА_6 злочин. Так, ОСОБА_9 повідомив, що 20.08.2017р., біля 02.00 години, йому зателефонував ОСОБА_6 та попросив забрати його з вул. Бернардацці, 2А. Під`їжджаючи, ОСОБА_9 побачив, що ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_6 на парапет, розташований біля ресторану «Maristella Marine Residence» та побіг з місця пригоди. ОСОБА_10 та ОСОБА_4 викликали працівників поліції та почали самостійно розшукувати ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_4 був затриманий в районі 8-9 ст. Великого Фонтану. В кишені джинсових шорт ОСОБА_4 , працівники поліції вилучили золоті речі, які належали потерпілому ОСОБА_6 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 повідомив, що працює інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області.

В серпні 2017 року, приблизно з 19.00 години, він з інспектором ОСОБА_12 знаходився на зміні та на вул. Фонтанська дорога в м. Одесі оформлювали ДТП. Через деякий час до нього підійшов невідомий чоловік та повідомив, що біля ресторану «Maristella Marine Residence», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, 2А, у його друга викрали, шляхом ривка, золотий ланцюжок з кулоном. Крім того, свідок описав особу, яка вчинила злочин та повідомив, що грабіжник направився в сторону парку «Юність». Отримавши вказану інформацію, працівники поліції поїхали по вул. Каманіна в м. Одесі та біля продуктового магазину виявили особу, яка відповідала прикметам, які були надані їм свідком. Підійшовши до обвинуваченого ОСОБА_4 , працівники поліції представились, обвинувачений вів себе спокійно, визнав свою вину у викраденні майна потерпілого ОСОБА_6 . У ході особистого огляду, в кишені обвинуваченого ОСОБА_4 було вилучено золотий ланцюжок. Після чого на обвинуваченого ОСОБА_4 були одягнені кайданки та його доставлено до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Як уточнив свідок ОСОБА_11 , заходи примусу стосовно ОСОБА_4 працівниками поліції не застосовувались.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 повідомив, що працює інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області. В серпні 2017 року, у нічний час доби, він з ОСОБА_11 оформляли факт ДТП на вул. Фонтанська дорога в м Одесі. Через деякий час до них підійшов невідомий чоловік та повідомив про вчинення відносно його знайомого грабежу. Після чого, працівники поліції поїхали із свідком по вул. Каманіна в м. Одесі, де побачили особу, яка відповідала раніше наданому їм опису злочинця. Підійшовши до обвинуваченого ОСОБА_4 , працівники поліції представились, після чого ОСОБА_4 повідомив, що це він вчинив грабіж, а викрадений ланцюжок знаходиться у нього в кишені шортів. Крім того ОСОБА_4 пояснював, що вчинив злочин у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю постійного місця роботи. Після чого обвинуваченого ОСОБА_4 було доставлено до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Опитаний в якості свідка ОСОБА_13 повідомив, що в серпні 2017року, приблизно о 03.00 годині ранку, йому зателефонував ОСОБА_6 та сказав, що очікував таксі біля готелю «Maristella Marine Residence», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, 2А, де до нього підійшов невідомий чоловік та, шляхом ривка, викрав у нього з шиї золотий ланцюг. Після чого, особа, яка викрала майно, направилась в сторону готелю «Колумбус», розташованого по вул. Новоберегова, 90 в м. Одесі. В ході розмови ОСОБА_6 надав ОСОБА_13 зовнішні прикмети викрадача.

Вирішивши допомогти, ОСОБА_13 на власному автомобілі поїхав на вул. Каманіна в м. Одесі з метою розшуку особи, яка вчинила стосовно ОСОБА_6 злочин. Через деякий час ОСОБА_13 запримітив особу, яка за описами ОСОБА_6 відповідала прикметам злочинця, після чого став його супроводжувати, їхавши на автомобілі за ним.

У цей же період він розмовляв по телефону із ОСОБА_6 та повідомляв про свої дії. В ході розмови ОСОБА_6 повідомив, що він уже звернувся до працівників поліції і вони їдуть на місце, де знаходилась особа, яка вчинила злочин та ОСОБА_13 . Після приїзду працівників поліції ОСОБА_4 було затримано. В кишені шортів обвинуваченого ОСОБА_4 працівниками поліції було вилучено золотий ланцюг з кулоном, який належав ОСОБА_6 . Після з`ясування обставин, працівники поліції одягли на обвинуваченого ОСОБА_4 кайданки та доставили його до відділку поліції.

Крім того, в судовому засіданні дослідженні письмові докази, надані стороною обвинувачення, якими підтверджується вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме:

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 від 20.08.2017р. про вчинення кримінального правопорушення стосовно нього на 2 арк.;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.08.2017р., відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 опізнав ОСОБА_4 як особу, яка вчинила стосовно нього злочину;

- протоколом затримання особи від 20.08.2017р., відповідно до якого ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України та в ході обшуку в кишені джинсових шортів ОСОБА_4 виявлено та вилучено золотий ланцюжок з хрестиком та кулоном, належний потерпілому ОСОБА_6 ;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 21.08.2017р., відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_6 опізнав під №1 речі, які 20.08.2017р. були у нього викрадені;

- постановою від 21.08.2017р. про долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів, а саме: золотий ланцюжок з хрестиком, на якому зображене «Розп?яття», та золотий кулон з зображенням «Георгія Победоносця». Речові докази передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 ;

- розписка потерпілого ОСОБА_6 від 21.08.2017р. про отримання на відповідальне зберігання речових доказів;

- протоколом пред`явлення особи для пізнання від 21.08.2017р., відповідно до якого, свідок ОСОБА_9 опізнав ОСОБА_4 , як особу, яка 20.08.2017р. вчинила стосовно потерпілого ОСОБА_6 злочин;

- копія паспорту серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- довідка КУ «ООМЦПЗ» про відсутність відомостей щодо знаходження ОСОБА_4 на обліку.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, була повністю встановлена ??в ході судового розгляду обвинувального акту, наданими суду матеріалами, вислуханими показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , дослідженими письмовими і речовими доказами, які суд, керуючись законом, оцінив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, доводи обвинуваченого та його захисника про той факт, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 при викраденні майна мали таємний характер не є обґрунтованими та не відповідають дослідженим під час судового розгляду обставинам справи.

Чинний КК визначає крадіжку як таємне викрадення чужого майна. Натомість грабіж відповідно до ст. 186 зазначеного Кодексу - це відкрите викрадення чужого майна. Тобто ці склади злочинів відрізняються за способом їх вчинення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, котра у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення.

Розрізняючи крадіжку та грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.

Так, відповідно до версії обвинуваченого ОСОБА_4 щодо обставин справи вбачається, що в момент вчинення злочину, тобто викрадення ланцюжка з хрестиком з шиї потерпілого ОСОБА_6 , останній знаходився у свідомості, не спав, ні з ким не розмовляв, ні на кого не відволікав своєї уваги, отримував допомогу від обвинуваченого ОСОБА_4 .

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать про те що ОСОБА_4 усвідомлював відкритість своїх незаконних дій, мав умисел на їх виконання та при зазначених обвинуваченим обставин потерпілий ОСОБА_6 усвідомлював би характер вчинюваних особою дій.

Крім того, свідчення обвинуваченого ОСОБА_4 про безпорадний фізичний стан потерпілого ОСОБА_6 , у зв`язку з перебуванням останнього у стані сильного алкогольного сп`яніння, також не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , які у своїх показаннях зазначили, що потерпілий ОСОБА_6 після вчинення стосовно нього протиправних дій, чітко описав зовнішній вигляд обвинуваченого ОСОБА_4 та одяг, в який останній був одягнутий, і саме завдяки цьому, обвинувачений був виявлений та затриманий працівниками поліції, ще до приїзду потерпілого ОСОБА_6 .

Таким чином, доводи потерпілого ОСОБА_6 про той факт, що в момент вчинення злочину, обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до потерпілого, який в той момент встав з парапету, та, шляхом ривка, викрав майно потерпілого, штовхнувши потерпілого на парапет, не знайшли свого спростування під час судового розгляду справи та були підтверджені показаннями свідка ОСОБА_9 .

Крім того, доводи адвоката обвинуваченого про той факт, що цілісність ланцюжка підтверджує факт таємного викрадення майна потерпілого, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в своїх свідченнях зазначив, що замок на ланцюжку був майже не в робочому стані, у зв`язку з чим, після ривка, ОСОБА_4 заволодів викраденим, розігнувши замок ланцюжка та не пошкодивши шкірний покрів шиї потерпілого ОСОБА_6 .

Крім того, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про той факт, що останній не штовхав потерпілого ОСОБА_6 , від чого останній знов присів на парапет, спростовуються показаннями потерпілого та аналогічними показаннями свідка ОСОБА_9 , які узгоджуються між собою.

Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили про обмову потерпілим ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні більш тяжкого злочину, за підстав повернення потерпілому викраденого майна у повному обсязі.

Крім того, показання обвинуваченого ОСОБА_4 є неузгодженими та містять між собою суперечності. Так, обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що загальний час перебування його біля потерпілого ОСОБА_6 сягав не більше п`яти хвилин, проте, за вказаний час, як вбачається з тих же показань обвинуваченого ОСОБА_4 , останній встиг познайомитись з потерпілим, викурити з ним по дві цигарки, поспілкуватися, надати потерпілому попити води, допомогти потерпілому присісти на парапет, полити на нього залишком води з пляшки, розповісти про свої плани на подальший час відпочинку, попрощатися та піти непомітним.

Оцінюючи доводи обвинуваченого про те, що його незаконні дії не містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд розцінює їх як голослівні і неспроможні, що суперечать матеріалам кримінального провадження, свідченням потерпілого, свідків по справі, при цьому показання свідків і потерпілого узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, які досліджені судом, а невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, є спробою обвинуваченого пом`якшити свою долю і уникнути застосування до нього покарання за вчинення більш тяжкого злочину.

Також суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , висловлені під час судових дебатів, згідно яких він вважає, що викрав у потерпілого не золотий ланцюжок з кулоном та хрестиком. Проте, судом встановлено, що саме золотий ланцюжок з кулоном та хрестиком був предметом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_4 .

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму ВСУ « Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 року, розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.

Злочинне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, розтрати або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (статті 185, 190 та 191 КК) ( 2341-14 ) слід відрізняти від такого адміністративного правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна (стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Тому суд не приймає до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , що викрадений ним ланцюжок не є золотом. Як встановлено в судовому засіданні, умисел ОСОБА_4 був направлений на заволодіння коштовним майном, а вказані доводи обвинуваченого спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що викрадені в нього прикраси були вироблені із золота.

Приймаючи до уваги роз`яснення Верховного Суду України, враховуючи та даючи оцінку, зокрема, показанням потерпілого та свідків, які узгоджується між собою та матеріалами кримінального провадження, показанням обвинуваченого ОСОБА_4 , які не узгоджуються навіть між собою та суперечать показанням потерпілого та свідків, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_14 містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_14 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який ніде не працевлаштований, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, - не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_14 покарання у вигляді позбавлення волі оскільки, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який офіційно ніде не працевлаштований, з урахуванням відсутності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства та що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 .

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 22.08.2017р., зарахувавши до нього строк фактичного затримання до застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 20.08.2017р.по 22.08.2017р.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази: золотий ланцюжок з хрестиком, на якому зображене «Розп`яття» та кулоном, відданий потерпілому ОСОБА_6 під розписку,- вважати повернутими за належністю.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
09.11.2018