У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження №0000289 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2018р, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Узбекистану, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України;

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_8

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок скасувати та направити справу на додаткове розслідування.

Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 3 січня 2018 року, яким засудженому призначено покарання у виді шести років позбавлення волі без конфіскації майна, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено попередню тримання під вартою, а строк відбуття покарання рахувати з 19 вересня 2017 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час перебування обвинуваченого під вартою, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, один день попереднього ув`язнення за один день відбутого покарання.

Цивільний позов Мурахівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Березнегуватської районної ради Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_5 майнової шкоди завданої злочином задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_5 на користь Мурахівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Березнегуватської районної ради Миколаївської області майнову шкоду, завдану злочином, в розмірі 18900 грн.

Вирішено питання, щодо судових витрат та речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений вважає, що його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України не доведена стороною обвинувачення в судовому засіданні.

Вказує, що він не вчиняв крадіжку, а купив 8 ноутбуків у Березняка Вадима. Зазначає, що свідок ОСОБА_9 пояснював, що у нього ( ОСОБА_5 ) були гроші, коли він приїхав до свідка, що на думку обвинуваченого, свідчить про те, що він не мав потреби у грошах та не здійснював крадіжку.

Зауважує, що покази свідків, надані на досудовому розслідуванні, різняться з тими, які надані у судовому засіданні, що свідчить про наявність тиску на свідків з боку правоохоронних органів.

Вважає, що крадіжку здійснили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у яких він і придбав вказані ноутбуки.

Вказує, що вирок був ухвалений у його відсутність, чим були порушені його права.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
Судом першої інстанції встановлено та доведено, що в ніч, з 18 на 19 вересня 2017 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення ноутбуків з Мурахівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Березнегуватського району Миколаївської області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , прийшов на територію Мурахівської ЗОШ, яка знаходиться по вул. Центральна 40 «а» в с. Мурахівка Березнегуватського району Миколаївської області, де шляхом пошкодження віконної рами проник до навчального класу інформатики, звідки таємно викрав вісім ноутбуків марки «Acer» із зарядними пристроями, вартістю 2700грн. кожен, та один інтернет модем, вартістю 3000 грн., спричинивши Мурахівській ЗОШ І-ІІІ ступенів майнову шкоду на загальну суму 24600 грн.

З місця вчинення злочину ОСОБА_5 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку доводів апеляційної скарги, заперечення прокурора ОСОБА_7 , який вважав вирок суду законним та просив залишити його без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі, оскільки в ході перегляду вироку суду першої інстанції , апеляційним судом не було встановлено порушень вимог процесуального та кримінального закону, які могли б потягти за собою скасування вироку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у скоєнні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідає сукупності зібраних у матеріалах кримінального провадження доказам, яким дана правильна юридична оцінка, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого щодо його непричетності до крадіжки майна Мурахівській ЗОШ є неспроможними і спростовуються дослідженими судом та наведеними у вироку доказами.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив із сукупності всіх фактичних обставин встановлених під час судового розгляду.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що висновки суду про винуватість ОСОБА_5 у викрадені з Мурахівської ЗОШ ноутбуків марки «Acer» підтверджені перевіреними й викладеними у вироку суду доказами, а саме показами представника потерпілого, свідків, довідкою про вартість викраденого майна, відповідно до якої вартість викрадених з Мурахівської ЗОШ ноутбуків марки «Acer», інвентаризаційні номери 10400001 10400008 становить 2077,00 грн за кожний, модему, інвентаризаційний номер 104000235 3000,00 грн. Загальна вартість викраденого майна складає 24600 грн. Даними протоколів огляду місця події з фототаблицею від 19 та 20 вересня 2017 року, згідно до якого на території Мурахівської ЗОШ, розташованої по вул. Центральна, 40-а, в с. Мурахівка Березнегуватського району Миколаївської області, було виявлено пошкодження вікна кабінету інформатики, в кабінеті на поверхні стільця та підвіконні виявлено два фрагменти відтисків взуття, на столі, біля відчиненого вікна, цеглину, на стільці кухонний ніж. Даними протоколу обшуку з фототаблицею від 24 вересня 2017 року, відповідно якого свідок ОСОБА_12 добровільно видав працівникам поліції один із ноутбуків марки «Acer», який він придбав у обвинуваченого 19 вересня 2017 року..

Так, представник потерпілого Мурахівської ЗОШ ОСОБА_13 показав, що в ніч на 19 вересня 2017 року із комп`ютерного класу школи було викрадено 8 ноутбуків із зарядними пристроями та один інтернет модем.

Покази представника потерпілого щодо факту викрадення в ніч на 19 вересня 2017 року із кабінету інформатики 8 ноутбуків із зарядними пристроями та одного інтернет модему, підтверджуються протоколом огляду місця події та показами свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , наданих в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що на час крадіжки виконувала обов`язки директора школи та вранці 19 вересня 2017 року разом з ОСОБА_15 , яка працює вчителем біології, зайшли до комп`ютерного класу, де виявили відсутність 8 ноутбуків із зарядними пристроями, 1 інтернет модему, відчинену пошкоджену віконну раму, на столі цеглину та кухонний ніж.

Аналогічні покази в судовому засіданні надала й свідок ОСОБА_15 , яка крім того повідомила, що на стіні під вікном та в класі також було виявлено сліди від взуття.

Свідок ОСОБА_16 показав, що працює завгоспом Мурахівської ЗОШ та вранці від ОСОБА_15 дізнався про вчинення крадіжки з комп`ютерного класу та відразу зателефонував до поліції. Від охоронця школи дізнався про від`єднаний від вимикача провід на опорі лінії електропередач, що поряд із вікном класу інформатики.

ОСОБА_17 , яка працює охоронцем школи в с. Мурахівка пояснила, що в ніч крадіжки була на роботі. Працювала з 18 до 2 год., а потім пішла додому. Прийшовши о 6 год. ранку до школи виявила, що ліхтар біля кабінету інформатики не світився та на ранок повідомила про це завгоспа.

Також, вина ОСОБА_5 підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Так, свідок ОСОБА_9 у суді пояснив, що обвинувачений, з яким вони познайомилися в місцях позбавлення волі, приїхав до нього з метою виготовлення документів у м. Херсон, куди збирався їхати 19 вересня 2017 року. За декілька днів до крадіжки до нього приходили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у яких з ОСОБА_5 зав`язалася розмова про школу, з якої обвинувачений дізнався про наявні у школі ноутбуки. Через інтерес обвинуваченого комп`ютерним класом зрозумів, що ОСОБА_5 планує викрадення ноутбуків, але значення цьому не придав.

Вказане також підтверджує свідок ОСОБА_18 , брат ОСОБА_9 , та додав, що ОСОБА_5 дуже проявляв інтерес до того, де саме розміщені вікна комп`ютерного класу, через що навіть запропонував пройтись по території школи.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 теж підтвердили про зацікавленість обвинуваченого місцем знаходження комп`ютерного класу, які саме в ньому вікна, чи є на вікнах грати, як працює охорона школи.

З вказаного свідчить, що ОСОБА_5 розпитував про ноутбуки та місце розташування комп`ютерного класу з метою здійснити крадіжку ноутбуків в з Мурахівської ЗОШ. Дані обставини підтвердив у судовому засіданні і свідок ОСОБА_9 .

Як на доказ невинуватості у скоєнні злочину обвинувачений посилається на те, що покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були ними надані під тиском з боку робітників поліції, їх пояснення при проведенні слідчих дій та у судовому засіданні різняться. Зазначає про те, що крадіжку насправді вчинили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , їх покази направлені на те, щоб обмовити його.

Однак, доводи обвинуваченого щодо його непричетності до крадіжки майна, спростовуються вищевказаними доказами, в тому числі даними протоколу огляду місця події від 19 вересня 2017 року, з якого вбачається, що під вікном на стіні виявлено потертість із смуг зелено-синього та червоно-коричневого кольорів, в кабінеті на поверхні стільця та підвіконні виявлено два фрагменти відтисків взуття, на столі, що біля відчиненого вікна цеглину та на іншому стільці кухонний ніж.

При затриманні ОСОБА_5 , під час його особистого огляду, було вилучено кросівки «Адідас» чорного кольору з синіми смугами. В ході огляду в судовому засіданні, вилучених під час затримання обвинуваченого кросівок, було виявлено, що їх підошва має синій та червоний кольори, що за кольором збігається із потертістю під вікном на стіні Мурахівської ЗОШ, виявленої під час огляду місця події 19 вересня 2017 року.

Крім того, свідок ОСОБА_12 підтвердив, що придбав викрадені ноутбуки за 13000 грн. саме у ОСОБА_5 на центральному ринку в м. Херсон. При затриманні у обвинуваченого були вилучені грошові кошти в розмірі 13981 грн., інтернет модем марки «Сентер 3G», який було викрадено з Мурахівської ЗОШ.

Посилання обвинуваченого про те, що крадіжку вчинили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також на те, що до свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_18 було застосовано психологічний тиск з боку правоохоронних органів з метою оговорити його, є неприйнятними. Оскільки, вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та суперечать дослідженим в судовому засіданні доказам. Усі слідчі дії проводились органом досудового розслідування відповідно діючому законодавству. Ніяких заяв щодо порушення проведення процесуальних дій чи здійснення на учасників процесу будь-якого тиску від них самих не надходило. Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_18 надали свідчення безпосередньо в судовому засіданні під присягою, їх показання узгоджуються із іншими, дослідженими судом та наведеними у вироку доказами, тому у суду немає підстав сумніватись в достовірності свідчень, наданих вказаними свідками.

Всі наведені у вироку докази - показання свідків, потерпілого та письмові докази є такими, що узгоджуються між собою, доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та отримані в порядку, передбаченому КПК України.

Суд повно та об`єктивно дослідив обставини справи, прийняв законне та обґрунтоване рішення, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону є безпідставними.

Також є неприйнятними доводи обвинуваченого про порушення його права на захист під час досудового розслідування та розгляду справи судом першої інстанції.

Матеріали кримінального провадження не містять даних щодо обов`язкової участі захисника в даному кримінальному провадженні. Як вбачається із заяви ОСОБА_5 від 24.09.2017 року він погодився під час досудового розслідування на проведення слідчих дій без участі захисника. Згідно технічного запису фіксації та журналу судового засідання, ОСОБА_19 судом першої інстанції була вручена пам`ятка про його права, головуючим у ОСОБА_5 було з`ясовано чи розуміє він свої права та чи має будь які клопотання перед початком розгляду справи в суді. Разом з тим, обвинувачений клопотань про залучення йому захисника під час досудового розслідування та в суді першої інстанції не заявляв. За клопотанням обвинуваченого захисник ОСОБА_5 був залучений судом апеляційної інстанції.

Твердження апелянта про те, що він не розуміє українську мову, через що не може належним чином захистити свої права, є неприйнятним. Оскільки, як встановлено із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 народився та проживає на території України, є громадянином України, свої заяви та клопотання під час досудового слідства ОСОБА_5 складав українською мовою, клопотань щодо залучення йому перекладача під час досудового розслідування та під час судового розгляду ОСОБА_5 не заявляв.

Твердження ОСОБА_5 щодо наявності у нього психічних вад, як на підставу для обов`язкової участі захисника у кримінальному провадженні є неспроможними. Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що ОСОБА_5 має розлади психіки та перебуває на обліку у лікаря психіатра. Крім того, ОСОБА_5 як під час досудового розслідування так і в суді першої інстанції не заявляв про наявність у нього проблем з психічним здоров`ям. Надана стороною захисту апеляційному суду 05.02.2019 року довідка, видана 25.01.2019 року медичною частиною СІЗО м. Миколаєва, визиває обґрунтовані сумніви в достовірності даних щодо наявності у обвинуваченого діагнозу - розлад психіки та поведінки внаслідок вживання канабіоїдів, схильність до суїциду, оскільки не містить даних в якому лікарняному закладі та з якого часу ОСОБА_5 перебуває на обліку з даним діагнозом, коли йому встановлено такий діагноз, а також належних даних щодо лікаря, який завірив медичний документ. А саме - лікар якого медичного закладу та фаху видав медичну довідку про стан здоров`я обвинуваченого, враховуючи ту обставину, що 20.06.2018 року відповідно до штатів затверджених Міністерство юстиції України №4823/к від 04.12.2017 р. медична частина ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» як структурний підрозділ була ліквідована.

Крім того, за першою вимогою обвинуваченого, апеляційним судом було залучено ОСОБА_5 захисника для захисту його інтересів в суді.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції дотримано вимог кримінального процесуального закону щодо забезпечення права на захист обвинуваченого.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, а також роз`яснень, що містяться в постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким корисливим злочином, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, не одружений, утриманців не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставиною яка обтяжує покарання суд встановив рецидив злочину, врахував досудову доповідь Березнегуватського районного сектору з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, згідно якої ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, ризик обвинуваченого для суспільства високий.

Виходячи із зазначених обставин, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства та призначив йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті обвинувачення , та остаточно призначив покарання за сукупністю злочинів відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України.

Призначене ОСОБА_5 покарання за своїм видом та розміром є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, відповідає меті покарання.

Будь-яких істотних порушень вимог матеріального та процесуального закону, які б давали підстави для скасування вироку стосовно ОСОБА_5 , органами досудового розслідування та судом першої інстанції не допущено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2018 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді