АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/328/19 Справа № 693/90/17 Категорія: ч.1 ст. 368 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддів при секретаріОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю прокурора обвинуваченого захисникаОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000205 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 на вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Куревере район Уезд Сааре, Естонія, зареєстрований по АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, раніше не судимий,-

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень на користь держави, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді застави до вступу вироку в законну силу залишено без змін.
Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 793,86 грн.
Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :

Вироком Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він відповідно до наказу Головного управління національної поліції в Черкаській області №1 о/с від 07.11.2015, працюючи на посаді старшого інспектора Жашківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, будучи представником державного органу виконавчої влади, діючи умисно, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, використовуючи надану владу та повноваження, всупереч інтересам служби, в ході здійснення своєї професійної діяльності вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, під час виконання старшим інспектором Жашківського ВП УВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 своїх повноважень, до нього у вересні місяці 2016 року в с. Острожани Жашківського району Черкаської області звернувся ОСОБА_9 з приводу можливості переоформлення мисливської вогнепальної зброї, яка перебувала у його власності, на свого сина ОСОБА_10 , що передбачено Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 (далі - Інструкція).

Під час розмови із ОСОБА_9 у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 за сприяння у позитивному вирішенні питання щодо переоформлення дозволу на мисливську вогнепальну зброю, з використанням наданої йому влади, реалізуючи який, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 , що він зможе позитивно вирішити питання про переоформлення дозволу на мисливську вогнепальну зброю за умови передачі йому неправомірної вигоди у розмірі 3000 гривень.

У подальшому, під час перебування ОСОБА_7 10.11.2016р. о 13 год. 25 хв. в своєму службовому кабінеті №26 у приміщенні Жашківського ВП УВП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Соборна, 75, м. Жашків, Черкаська область, до нього звернувся ОСОБА_9 з приводу з`ясування переліку документів, необхідних для переоформлення мисливської вогнепальної зброї, яка перебувала у його власності на свого сина ОСОБА_10 ..

Під час надання ОСОБА_7 переліку документів, необхідних відповідно до Інструкції для переоформлення зброї, ОСОБА_9 повідомив про відсутність у його сина медичної довідки та довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, обов`язковість надання яких в даному випадку передбачена п.п. 12.2, 12.5 Інструкції та про неможливість їх самостійного отримання у зв`язку з своїм незадовільним станом здоров`я та перебуванням ОСОБА_10 в м. Полтава.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання службовою особою неправомірної вигоди, усвідомлюючи, що підписання дозволу на придбання та зберігання мисливської вогнепальної зброї відповідно до п.4 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 29.12.2015 №1644 «Про реалізацію повноважень Національної поліції України з видачі та анулювання дозволів» входить до повноважень начальника Жашківського ВП УВП ГУНП в Черкаській області, а він як старший інспектор відділу, відповідальний за облік, здійснення контролю за зберіганням та використанням зброї, ведення особових справ власників зброї, розгляд заяв громадян з питань дозвільної діяльності, уповноважений вносити пропозиції начальнику відділення щодо підписання дозволу чи надання відповіді про відмову в його наданні, тобто, будучи особою, яка з використанням наданої йому влади могла виконати дії та вжити заходів до виконання дій з переоформлення зброї іншими службовими особами, ОСОБА_7 повідомив останньому, що він зможе самостійно, без надання останнім медичної довідки та довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування на ім`я ОСОБА_10 , позитивно вирішити питання про переоформлення дозволу на мисливську вогнепальну зброю за умови передачі йому неправомірної вигоди у розмірі 3500 гривень.

У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 16.11.2016 близько 10 год. 20 хв., перебуваючи в актовому залі Жашківського ВП УВП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Соборна, 75, м. Жашків, Черкаська область, під час попередньо домовленої зустрічі із ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 3500 гривень, яка була обумовлена ним раніше, за сприяння у позитивному вирішенні питання щодо переоформлення дозволу на мисливську вогнепальну зброю.

В апеляційній скарзі прокурор, не заперечуючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.1 ст. 368 КК України 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 50, 65 КК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Вказує на те, що призначаючи покарання у вигляді штрафу, судом недостатньо враховано ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке належить до категорії умисних корупційних злочинів середньої тяжкості у сфері службової діяльності, та рівень суспільної небезпечності.

Також судом не враховано, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення із використанням наданої йому влади та службового становища, будучи працівником правоохоронного органу.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу; думку обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які її заперечили; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом та ніким не оскаржується.

Доводи прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання, є необґрунтованими.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України ) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Визначені в ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.

Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності цей захід примусу за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Колегія суддів вважає, що апеляція прокурора щодо м`якості призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, оскільки районний суд достатньо виконав вимоги ст. 50, 65, 66, 67 КК України, врахувавши дані досудової доповіді, у висновку якої установлено можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без позбавлення волі та застосування до нього альтернативного покарання; ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який скоїв кримінальне правопорушення середньої тяжкості, по місцю проживання характеризується задовільно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому, є учасником бойових дій, стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують покарання визнання вини та щире каяття та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2,3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень на користь держави, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора щодо погіршення становища обвинуваченого та призначення покарання у виді позбавлення волі.

Твердження апелянта про те, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу місцевим судом недостатньо враховано ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, рівень суспільної небезпечності, а також те що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення із використанням наданої йому влади та службового становища, будучи працівником правоохоронного органу, є безпідставними, оскільки дані обставини в повній мірі були враховані районним судом при призначенні покарання обвинуваченому.

Істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження районним судом, які б слугували підставою для скасування вироку суду, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2018 року законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, не вбачає.

Керуючись ст. 404, ч.1 п.1 ст. 407, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :