Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/331/19
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
Іменем України
07 березня 2019 року
Слідчий суддя Ружинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в :
Слідчий звернулась з клопотанням, в якому просила накласти арешт на грошові кошти у розмірі 1900 грн. які тимчасово перебувають на території Ружинського ВП Бердичівського ВП Головного управління Національної поліції в Житомирській області з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення можливого цивільного позову у кримінальному провадженні, власником яких є ОСОБА_4 , які були виявлені та вилучені 05.03.2019 під час огляду речей (документів) та тимчасово позбавити власника, користувача (спадкоємців) вищевказаного майна можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
В обгрунтування клопотання, слідчий зазначила, що проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні було встановлено, що з 00 год. по 09 год. 30 хв. невідома особа шляхом розбиття віконного скла житлового будинку АДРЕСА_1 проникла до його середини звідки таємно викрала грошові кошти у розмірі 9 000 грн., чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на вказану суму. Викраденим майном розпорядилася на власний розсуд. В ході проведення першочергової слідчої дії, а саме огляду речей (документів) від 05.03.2019 було виявлено грошові кошти у розмірі 1900 грн. (купюри номіналом по 200 грн. та одна купюра номіналом 500 грн.), які упаковано до паперового конверту згідно правил пакування та вилучено до Ружинського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області для проведення з ними всіх відповідних слідчих дій.
Будучи допитана з даного приводу свідок ОСОБА_5 зазначила, що грошові кошти, які вона добровільно надала працівникам поліції, їй передав співмешканець ОСОБА_6 та не встиг їй нічого пояснити, звідки він взяв кошти вона не знає. При цьому остання зазначила про те, що доходу ОСОБА_7 не має та не працевлаштований.
05.03.2019 р. в ході огляду речей (документів) було виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 1900 грн. та існують достатні підстави вважати, що вказані грошові кошти належать потерпілій ОСОБА_4 . Вилучені грошові кошти є речовими доказами у кримінальному провадженні і відповідають критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, та можуть бути використані як доказ, оскільки вказані предмети були об`єктом кримінально протиправних дій.
В судовому засіданні слідча ОСОБА_3 підтримали клопотання та просили його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні.
Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася.
Відомості до Єдиного реєстру внесено за повідомленням гр. ОСОБА_4 про те, що 00 год. по 09 год. 30 хв. невідома особа шляхом розбиття віконного скла житлового будинку АДРЕСА_1 проникла до його середини звідки таємно викрала грошові кошти у розмірі 9 000 грн.
Зі змісту протоколу огляду речей (документів) від 05.03.2019 року вбачається під час огляду було виявлено в приміщенні кабінету №22 Ружинського ВП Бердичівського ВП Г УНП в Житомирській області, де присутня ОСОБА_5 , повідомила, що у неї при собі є грошові кошти які їй передав її співмешканець ОСОБА_8 в той момент коли його мали забрати працівники поліції для опитування. Гроші вона поклала до кишені власної куртки (купюрами по 200 та 500 грн., загальна сума 1900 грн., які вона добровільно видала, також додала, що ОСОБА_8 офіційно не працює та не має постійного заробітку, де взяв вищезазначені кошти їй не пояснював.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК країни арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
За змістом п.п. 1, 3 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Положення п. ч. 2 ст. 171 КПК України визначає, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна.
Як вже зазначалось, огляд речей (документів) від 05.03.2019 року було проведено без ухвали слідчого судді, в порядку ст. 234 КПК країни. Відомості про те, що власник грошових коштів надав згоду на проведення огляду речей та документів, відсутні.
За таких обставин, враховуючи, що грошові кошти були вилучені без законних на те підстав, необхідність арешту майна, наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України слідчим в судовому засіданні не доведено, а тому слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність клопотання та відмовляє в його задоволенні у повному обсязі.
Згідно клопотання, слідчим не надано докази на які конкретно грошові кошти необхідно накласти ареш (не зазначено серію та номер купюр).
Крім того із змісту клопотання не можливо встановити власника грошових коштів на які просить накласти арешт слідчий, так як в мотивувальній частині клопотання потерпілу зазначено ОСОБА_4 , а в прохальній частині власника грошових коштів зазначено як ОСОБА_9 .
Також, слідчий суддя зазначає, що за правилами ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-
Повний текст ухвали проголошено 12 березня 2019 року 17 год.00 хв. в залі судових засідань Ружинського районного суду Житомирської області.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, якамає право на оскарження, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .