Справа № 592/6618/16-к
Провадження №1-кп/592/71/18

УХВАЛА
27 грудня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.364 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Під час судового розгляду від прокурора надійшло письмове клопотання у якому він просить надати дозвіл слідчому слідчого відділу прокуратури на проведення обшуку у приміщенні митного посту Центральний Сумської митниці ДФС, з метою виявлення та вилучення оригіналів документів митної справи по декларації № 805130000/2015/005874, а також технічного засобу, за допомогою якого здійснено фотографування при проведенні митного огляду за вказаною декларацією.

Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що під час досудового розслідування по цьому кримінальному провадженню, на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 07.09.2015 року проведено тимчасовий доступ до митних справ по деклараціях у тому числі і по декларації під № 805130000/2015/005874, про що слідчим був складений відповідний протокол від 17.09.2015 року у якому як зазначено в клопотанні не існувало фотографічних зображень автомобілю марки DAF моделі CF 75.310 з номером шасі НОМЕР_1 .

Також у клопотанні зазначено, що не існування цих фотографій як на думку прокурора також підтверджується скришнотом із АСАУР за вказаною митною декларацією.

А захисником у судовому засіданні було долучено копії цих фотографій із зображенням вищевказаного автомобіля, які були надані стороні захисту Сумською митницею ДФС.

Також прокурор у своєму клопотанні зазначає, що захисником було надано 5 фотографій вказаного автомобіля, а згідно Акту проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної покладі та багажу, який був складений 26.05.2015 року було здійснено фотографування у кількості 6 кадрів.

Прокурор також зазначає, що надані захисником фотографії візуально не відображають дату та час проведення фотозйомки, а в Акті проведення огляду …. від 26.05.2015 року, як на думку прокурора усупереч Методичних рекомендацій не зазначено, що технічні засоби не мають відповідної можливості відображення дати та часу фотозйомки.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, прокурор вважає, що під час судового розгляду виникла необхідність у з`ясуванні достовірності досліджених доказів та перевірці обстави, які на його думку мають істотне значення для кримінального провадження.

Також у своєму клопотанні прокурор зазначає, що під час досудового розслідування при виконанні ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 07.09.2015 року та при проведенні тимчасового доступу до відповідної митної справи не були і не могли бути відомі стороні обвинувачення обставини, зазначені у листі Сумської митниці ДФС надані на адвокатський запит, тому як зазначає прокурор не існувало необхідності у перевірці достовірності вже отриманих доказів.

Обвинувачена та її захисник заперечили проти даного клопотання та захисник пояснила, що відповідно до вимог ч.4 ст.333 КПК України прокурор не довів, що органам досудового розслідування не були відомі зазначені у клопотанні обставини, оскільки тимчасовий доступ до митної справи був здійснений та під час якого слідчим були вилучені усі документи, які він вважав за потрібне вилучити. Крім того, її підзахисна вину не визнавала і під час досудового розслідування і давала аналогічні показання, що дала в суді. Тому на думку захисника всі ці обставини про які вказує прокурор у своєму клопотанні були відомі слідчому ще під час досудового розслідування. А в судовому засіданні, як вважає захисник прокурор заявляючи дане клопотання намагається не перевірити вже зібрані докази, а намагається здобути нові докази.

Суд, заслухавши думку прокурора та захисника, а також пояснення обвинуваченої доходить наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.
Частиною 4 ст.333 КПК передбачено, що суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.
Тобто, вказаною нормою процесуального закону передбачено, що не будь-яке клопотання прокурора про проведення слідчих дій підлягає задоволенню, а задоволене може бути клопотання лише в одному випадку, коли прокурор доведе, що даний обшук, про проведення якого він просить не міг бути проведений під час досудового розслідування через те, що органам слідства не були і не могли бути відомі обставини, які б свідчили про необхідність проведення такого обшуку.

Однак, у судовому засіданні прокурор не довів цих обставин і такий висновок суд робить виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Тобто, даної нормою закону передбачений саме обов`язок прокурора та слідчого повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження.

Частиною 2 ст.93 КПК перебачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, кримінальне процесуальне законодавство України передбачає право слідчого на збирання доказів під час досудового розслідування: шляхом надання запитів; шляхом тимчасового доступу до речей і документів /ст.ст.159-166 КПК/; шляхом обшуку /ст.234 КПК/.

У даному ж випадку слідчий скористався способом збирання доказів у виді тимчасового доступу у зв`язку з чим звернувся до Зарічного районного суду м.Суми з відповідним клопотанням погодженим з прокурором і ухвалою слідчого судді вказаного суду від 07.09.2015 року такий дозвіл було надано у тому числі і до митної справи за декларацією № 805130000/2015/005874. /т.3 а.п.66-67/

Вказаний доступ був здійснений, що підтверджується протоколом тимчасового доступу від 17.09.2015 року складеного слідчим і був ще складений Опис речей і документів, які були вилучені на підставі цього доступу. /т.3 а.п.68-69; 71-73/

У своєму клопотанні про обшук, прокурор зазначає, що у протоколі слідчого про тимчасовий доступ від 17.09.2015 року зазначено, що на момент цього доступу не існувало фотографій спірного автомобіля DAF моделі CF 75.310 з номером шасі НОМЕР_1 .

Однак, такі висновки прокурора є надуманими з метою схилити суд на задоволення клопотання та такими, що не підтверджені жодними обставинами, оскільки зі змісту як самого протоколу тимчасового доступу від 17.09.2015 року, так і зі змісту Опису речей і документів, які були вилучені на підставі цього доступу чітко вбачається, що слідчий не зазначав про відсутність вказаних фотографій.

Крім того, у судовому засіданні за клопотанням прокурора у якості свідка був допитаний співробітник митниці ОСОБА_6 , який зазначений у протоколі тимчасового доступу як власник документів та речей які вилучались і який суду показав, що на виконання ухвали Зарічного районного суду м.Суми про тимчасовий доступ, слідчому був наданий безперешкодний повний доступ до усіх митних справ, які його цікавили у тому числі в електронному виді. І серед цих справ, слідчому також надавався доступ до фотографій автомобілів, які перебували в електронному вигляді. Але слідчий ці фотографії не роздруковував, та вилучив тільки ті документи, які вважав необхідними. Та в подальшому вказані фотографії були надані на запит адвоката.

Частиною 1 ст.166 КПК України передбачено, що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Оскільки слідчий не скористався даною нормою закону під час досудового розслідування, це свідчить про те, що тимчасовий доступ за ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми йому був наданий у повному обсязі.

Під час судового розгляду також було встановлено, що обвинувачена не визнавала себе винною ще під час досудового розслідування і давала аналогічні показання з приводу реєстрації нею вищевказаних автомобілів, які інкримінуються їй в провину, тому органи досудового розслідування зобов`язані були відповідно до ч.2 ст.9 КПК всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та у разі необхідності звернутись до слідчого судді з клопотанням про обшук.
Однак цього зроблено не було та слідчий і прокурор процесуальний керівник обмежились тільки тими доказами, які були ними здобуті.
З цього можна зробити висновок, що під час ретельного дослідження наданих стороною обвинувачення доказів прокурор виявів неповноту слідства і через обшук, за допомогою суду вирішив здобути нові докази для обвинувачення, що є неприпустимим, оскільки суд при розгляді судового провадження зобов`язаний дотримуватись принципу неупередженості та не повинен допомагати стороні обвинувачення збирати нові докази, які не були здобуті під час досудового розслідування із-за проведення поверхового слідства.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості, і жодна з сторін не повинна мати якихось вагомих переваг над опонентом. (Наприклад Справа «Ноймайстер проти Австрії» 1968 р.)
Враховуючи, що органам досудового розслідування була відома позиція сторони захисту з причин невизнання вини, також тимчасовий доступ на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми до митних справ був здійснений безперешкодно і у обсязі, який вважав за потрібне слідчий, та враховуючи те, що дане клопотання прокурора направлене не на перевірку обставин справи, а направлене на збирання нових доказів обвинувачення з метою усунення неповноти досудового розслідування, тому суд доходить висновку, про необхідність залишення клопотання прокурора без задоволення.
Керуючись ст.ст.333, 350 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора про надання дозволу слідчому слідчого відділу прокуратури на проведення обшуку у приміщенні митного посту Центральний Сумської митниці ДФС, з метою виявлення та вилучення оригіналів документів митної справи по декларації № 805130000/2015/005874, а також технічного засобу, за допомогою якого здійснено фотографування при проведенні митного огляду за вказаною декларацією відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення по суті справи.

Суддя ОСОБА_1