№ 522/2318/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, який надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003591 від 06.11.2017 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2017 року в денний час, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи на території міста Одеси, більш точного місця не встановлено, знайшов наркотичний засіб, який з метою особистого вживання зберігав при собі.
Перебуваючи 06.11.2017 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, біля будинку № 8/9 по проспекту Шевченка в місті Одесі, під час перевірки працівниками поліції наявності заборонених предметів, у ОСОБА_3 виявлено згорток з металевої фольги всередині якого знаходилась невстановлена речовина білого кольору, яку вилучено у останнього у присутності понятих.
Згідно висновку експерта № 2806-Х від 18.01.2018 надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору масою 0,305г., містить дифенгідрамін (дімедрол) який відноситься до сильнодіючих лікарських засобів та наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон.
Кількісний вміст метадону в наданій речовині становить 0,127 г.
Наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, в загальній кількості 0,127 г., ОСОБА_3 незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою особистого вживання.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 ч. 1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно.

Згідно угоди про визнання винуватості від 31.01.2018 року, укладеної між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю, беззастережно визнав свою винуватість в обсязі підозри під час досудового провадження та беззастережно свою провину у судовому засіданні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України визнав повністю та підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на її затвердженні.
Прокурор та захисник в судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 31.01.2018 року, укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Суд, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. п. 1 - 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Також, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, а саме: щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.
Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст. 122, 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості від 31.01.2018 року, укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - затвердити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 за даним кримінальним провадженням не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати у сумі 2574,00 гривень.
Речові докази по справі:

- речовину білого кольору, масою 0,305 г. - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області, апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

14.01.2019