07.11.2018 Справа № 337/1184/18
Провадження № 1-кп/337/219/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у с.Балки Василівського району Запорізької області, громадянина України, розведеного, освіта неповна середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.10.2001 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187, 75 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з іспитовим терміном 3 роки; 06.02.2003 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, 29.01.2007 року звільнився з Вільнянської ВК Запорізької області (№ 20) по відбуттю строку покарання; 16.05.2007 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, з конфіскацією майна, 26.02.2010 року звільнився з Каменської ВК Запорізької області (№ 101) у зв`язку з відбуттям строку покарання; 23.05.2013 року Запорізьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 14.05.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі, 24.11.2016 року звільнився з Каменської ВК Запорізької області №101 на підставі ст. 81 КК України умовно достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 21 день; 24.04.2018 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України до 4 місяців арешту, 27.09.2018 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ст.. 15 ч.2, 185 ч.2; 185 ч.2 КК України до 5 місяців арешту, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 ч.1, 358 ч.4 КК України,

в с т а н о в и в :

У середині лютого 2018 року, в денний час доби, ОСОБА_4 знаходячись біля зупинки маршрутного таксі «Пошта», розташованої по вул. Ентузіастів у Хортицькому районі м.Запоріжжя, знайшов на тротуарі пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане управлінням ПФУ у Ленінському районі 28.10.2002 року на ім`я ОСОБА_5 , яке привласнив собі, з метою подальшого його підроблення та використання у громадському транспорті для безкоштовного проїзду.

Після цього, знаходячись у під`їзді одного з будинків по вулиці Ентузіастів у м. Запоріжжі, діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на підроблення посвідчення, яке видається установою, з метою подальшого використання підробленого документа, видалив первинну фотокартку з пенсійного посвідчення НОМЕР_1 , виданого управлінням ПФУ у Ленінському районі 28.10.2002 року на ім`я ОСОБА_5 та за допомогою клею ПВА наклеїв на її місце фотокартку зі своїм зображенням, та за допомогою леза, шляхом підчистки видалив первинний запис в графі «Ім`я » в місці розташування рукописного запису « ОСОБА_6 », в графі «По батькові» в місці розташування рукописного запису «Миколаєвич» та в графі «Рік народження» в місці розташування рукописного запису «1965», мало місце зміни первинного змісту, а саме: видалення первинного запису, шляхом підчистки з подальшою допискою. Раніше в місці розташування рукописного запису « ОСОБА_6 » був запис: « ОСОБА_7 », в місці розташування рукописного запису « ОСОБА_8 », був запис: « ОСОБА_9 », в місці розташування рукописного запису : «1965» був запис «1955», тим самим замінив його первинний зміст, згідно висновку експерта від 20.03.2018 року № 4-111.

Далі, 13.03.2018 року, приблизно о 13-00 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, а саме пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 28.10.2002 року на ім`я ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, знаходячись в маршрутному таксі № 49, а саме на зупинці громадського транспорту „Меблевий у м. Запоріжжі, з метою безоплатного проїзду, надав водію зазначеного маршрутного таксі, вказане посвідчення, в якому, згідно висновку експерта від 20.03.2018 № 4-111 мало місце зміни первинного змісту, а саме: видалення первинної фотокартки і наклеювання на її місце наявної фотокартки та видалення первинного запису шляхом підчистки, чим використав завідомо підроблений документ.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю. Суду пояснив, що пенсійне посвідчення він знайшов на зупинці громадського транспорту та забрав його. Після цього, він замінив фотографію особи, на ім`я якої було видано пенсійне посвідчення на свою та змінив ім`я, по батькові, вказавши свої дані. Пенсійне посвідчення мав намір використовувати для проїзду у громадському транспорті. Пізніше, коли він пред`явив пенсійне посвідчення водієві маршрутного таксі, той повідомив, що посвідчення є підробним та викликав працівників поліції які його затримали, пенсійне посвідчення вилучили. У скоєному розкаюється.

Пояснення ОСОБА_4 підтверджуються висновком експерта № 4-111 від 20.03.2018 року та фототаблицею до нього ( а.с. 65-70).

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, а тому інші докази по справі не досліджувалися.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 358 ч.1 КК України як підроблення посвідчення, яке видається установою, з метою використання його підроблювачем; за ст. 358 ч.4 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини обвинуваченим у скоєнні злочинів, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше був неодноразово засуджений, у скоєному розкаявся, тому, суд вважає за можливе з альтернативних мір покарання, визначених санкціями вказаних статтей, призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у вигляді арешту.

ОСОБА_4 раніше був засуджений 27.09.2018 року вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя за ст. 15 ч.2, 185 ч.2; 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 5 місяців арешту.

Кримінальні правопорушення за ч.1, 4 ст. 358 КК України скоїв до постановлення вироку Заводським районним судом м.Запоріжжя 27.09.2018 року, у зв`язку з чим суд вважає необхідним остаточно призначити ОСОБА_4 покарання на підставі ст. 70 ч.4 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 358 ч.1 КК України- у виді арешту на строк три місяці;

- за ст. 358 ч.4 КК України- у виді арешту на строк чотири місяці.

На підставі п. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк чотири місяці.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, з урахуванням вироку Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27.09.2018 року, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного даним вироком за ч.1 та ч.4 ст. 358 КК України, більш суворим, призначеним вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27.09.2018 року за ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України у виді 5 місяців арешту, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді п`яти місяців арешту.

Строк відбуття покарання обчислювати з часу фактично затримання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 24.04.2018 року- з 12.08.2018 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ( в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року) в строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 12.08.2018 року по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили, залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Речові докази: пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_10 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1