Провадження № 11-кп/4820/229/19
Справа № 675/1754/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000192 від 28.05.2018 року за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Ізяславського районного суду від 09 січня 2019 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Ізяславського районного суду від 09 січня 2019 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України,

з освітою середньою, пенсіонерку, раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речовий доказ по справі дерев`яне пужално від батога, що зберігається в Ізяславському відділенні Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області знищено.

За вироком суду, 28 травня 2018 року близько 15 год. в с. Плужне Ізяславського району Хмельницької області, на дорозі, що по провулку Б. Хмельницького в с. Плужне Ізяславського району, між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на грунті тривалих неприязних стосунків виник словесний конфлікт, після чого ОСОБА_7 батогом нанесла потерпілій ОСОБА_9 удари в район правого передпліччя, лівого стегна та спини. В результаті протиправних дій обвинуваченої потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синця на задній поверхні грудної клітки зліва в підлопатковій ділянці, синця на зовнішній поверхні правого передпліччя, синця на зовнішній поверхні лівого стегна, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить скасувати вирок Ізяславського районного суду від 09 січня 2019 року відносно неї, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
При цьому вказує, що суд першої інстанції не дав належної оцінки показам усіх учасників процесу та послався у вироку, як на доказ вини ОСОБА_7 на показання потерпілої ОСОБА_9 , її чоловіка ОСОБА_10 , як свідка, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які не були послідовними щодо деталей фактичних обставин події 28 травня 2018 р.
Суд прийшов до передчасного висновку про те, що висновок експерта Хмельницького обласного бюро судово-медичних експертиз ОСОБА_13 № 240 від 31.05.2018 р. є належним доказом про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої, та безпідставно відхилив клопотання захисника обвинуваченої про визнання недопустимим доказом зазначеного висновку експерта.
В порушення ч.3 ст.7 Закону України «Про судову експертизу», згідно якої судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням судово-медичних експертиз здійснюється виключно державними спеціалізованими установами, висновок експерта №240 від 31.05.2018 р. складений експертом ОСОБА_13 Хмельницького обласного бюро судово-медичних експертиз, яке є комунальним підприємством Хмельницької обласної ради. Крім того у висновку експерта відсутня дослідницька частина висновку та не зазначено жодного виду методів та методик проведення експертизи. Тому такий доказ є недопустимим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення потерпілої, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 заперечила свою винуватість у висунутому щодо неї обвинуваченні, та вказала, що зранку 28 травня 2018 року ОСОБА_9 вигонила свою корову у череду та обзивала ОСОБА_7 лайливими словами. Цього ж дня, коли близько 15 год. вона вигонила корову на пасовисько, ОСОБА_14 вийшла напроти неї та сказала: «Бий мене». ОСОБА_14 била обвинувачену, а не навпаки. Щодо показань свідків, то вони говорять неправду.

Разом з тим вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України підтверджується:

- Показами потерпілї ОСОБА_9 , яка показала суду, що вдень 28 травня 2018 року після обіду близько 15 год. вона вигонила корову на пасовище. По пров. Б. Хмельницького на дорозі їй назустріч вийшла ОСОБА_7 , яка словесно ображала потерпілу, а потім стала наносити їй удари батогом по правій руці, нозі та намагалася вдарити по обличчю. ОСОБА_9 закривалася рукою від ударів обвинуваченої, а потім, намагаючись уникнути конфлікту, відійшла від ОСОБА_7 , однак та наздогнала її та батогом била по спині та нозі. ОСОБА_9 стала кликати на допомогу і тоді підійшли ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а потім ОСОБА_15 . Після цього потерпіла зателефонувала своєму чоловіку ОСОБА_10 , який в подальшому і викликав працівників поліції.

- Показами свідка ОСОБА_10 , який розповів, що із ОСОБА_7 у них вже тривалий період існують неприязні стосунки. 28 травня 2018 року після 15 год. до нього зателефонувала дружина і повідомила, що її побила ОСОБА_7 . Він відразу зателефонував по поліції та повідомив про даний випадок, а сам поїхав на місце події. По приїзді виявив, що його дружина була заплакана і вона розповіла про обставини конфлікту. На руці, нозі та спині дружини були видно сліди від нанесених побоїв.

- Показами свідка ОСОБА_11 за якими 28 травня 2018 року після обіду він вигонив корову на пасовище та почув крики. Повернувшись, побачив як тітка ( ОСОБА_7 ) била ОСОБА_16 батогом. Удари були по руках та спині, при цьому пужално поламалося. Він разом із ОСОБА_17 підійшли на місце конфлікту, ОСОБА_18 в той час уже знаходилася на землі і плакала. Тоді ж підійшла ОСОБА_15 , яка стала підводити потерпілу, а ОСОБА_19 повів ОСОБА_7 додому.

-Показами свідка ОСОБА_12 , який розповів, що події конфлікту він не бачив, однак чути було крики і вони разом із ОСОБА_11 підійшли на місце події. ОСОБА_9 перебувала на землі під плотом і плакала, ОСОБА_7 була знервована, він взяв обвинувачену під руку і повів у напрямку її будинку.

-Показами свідка ОСОБА_15 , яка показала, що близько 15 год. 28 травня 2018 року вона поверталася з роботи додому і підійшла до місця конфлікту. Там також знаходилися ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . ОСОБА_9 лежала на землі і плакала. Свідок підняла потерпілу та посадила її на лавку, самої події вона не бачила.

-Переглянутими судом у судовому засіданні слідчими експерименти із свідками ОСОБА_22 , ОСОБА_12 та потерпілою ОСОБА_9 , відповідно до яких показання свідків та потерпілої під час слідчих експериментів у повній мірі узгоджуються з показаннями, даними ними під час судового розгляду кримінального провадження.

- Висновком експерта № 240 від 31.05.2018 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_9 виявлено такі тілесні ушкодження: синець на задній поверхні грудної клітки зліва в підлопатковій ділянці, синець на зовнішній поверхні лівого стегна, синець на задній поверхні правого передпліччя. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів та за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Давши належну оцінку усім зібраним по справі доказам суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні та вірно кваліфікував дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого нею злочину, особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій суд не встановив.

Пом`якшуючою покарання обставиною суд визнав те, що обвинувачена є особою похилого віку.

Також суд врахував, що обвинувачена на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є ветераном праці, раніше не судима.

Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що обвинуваченій ОСОБА_7 слід призначити кримінальне покарання у виді штрафу.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги обвинуваченої про те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки показам усіх учасників процесу та послався у вироку, як на доказ вини ОСОБА_7 на показання потерпілої ОСОБА_9 , її чоловіка ОСОБА_10 , як свідка, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які не були послідовними щодо деталей фактичних обставин події 28 травня 2018 р.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст.94 КПК України дав належну оцінку показам усіх учасників процесу та правильно вказав у вироку, що вина обвинуваченої у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується показами потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є послідовними та узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.

Не спростовують висновків суду твердження обвинуваченої про те, що суд прийшов до передчасного висновку про те, що висновок експерта Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_13 № 240 від 31.05.2018 р. є належним доказом про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої, оскільки в порушення ч.3 ст.7 Закону України «Про судову експертизу», згідно якої судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням судово-медичних експертиз здійснюється виключно державними спеціалізованими установами, висновок експерта №240 від 31.05.2018 р. складений експертом ОСОБА_13 Хмельницького обласного бюро судово-медичних експертиз, яке є комунальним підприємством Хмельницької обласної ради.
Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" від 25.02.1994 р., № 4038-XII судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

У частині 2 цієї статті визначені установи, які належать до державних спеціалізованих установ.

Зокрема, до державних спеціалізованих установ належать: судово-медичні установи Міністерства охорони здоров`я України.

Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз (ч.3 ст.7 Закону № 4038-XII).

Згідно п.1 Положення про бюро судово-медичної експертизи управлінь охорони здоров`я обласних виконавчих комітетів та республіканське бюро (Автономної Республіки Крим), затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я, від 17.01.1995р., № 6 бюро судово-медичної експертизи управлінь охорони здоров`я обласних виконавчих комітетів та республіканське бюро (Автономної Республіки Крим) (в подальшому - бюро) є державними спеціалізованими установами, що входять до структури закладів охорони здоров`я України.

Основною діяльністю бюро є проведення судово-медичних експертиз, що призначаються особою, яка проводить дізнання, слідчим, прокурором, суддею чи судом з метою дослідження на підставі спеціальних знань матеріальних об`єктів, що містять інформацію про обставини справи.

До завдань бюро відноситься, зокрема, забезпечення та проведення судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб для визначення характеру та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (п. 2.2 Положення).

Бюро користуються правами юридичної особи, мають печатки (гербову, просту, для пакетів) та штампи із зазначенням своєї повної назви (п.11 Положення).

Таким чином Хмельницьке обласне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України є державною спеціалізованою установою що входить до структури закладів охорони здоров`я, і така установа наділена повноваженнями на проведення судово-медичної експертизи потерпілих для визначення характеру та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Крім того, висновок експерта Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи №240 від 31.05.2018 р. відповідає вимогам ст. 101, 102 КПК України, а тому необґрунтованими є посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , що у висновку експерта відсутня дослідницька частина.

Підстав для скасування або зміни вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Ізяславського районного суду від 09 січня 2019 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня оголошення судового рішення.

Судді: