Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/104/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.02.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів кримінальне провадження № 0000047 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, розлученого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 03 серпня 2017 року, близько 00 години, знаходячись у приміщенні спальної кімнати будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, на грунті тривалих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_4 , яка у той час лежала на ліжку, підійшов до неї, та схопив потерпілу двома руками за волосяний покрив голови, внаслідок чого остання піднялась на ноги, а ОСОБА_6 діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс потерпілій ОСОБА_4 , декілька ударів (не менше двох) кулаками правої та лівої руки в ділянку лівого плеча та лівої частини грудної клітки.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синців шкірних покровів лівого плеча в середній третині по зовнішній поверхні та грудної клітки в підпахвенній ділянці зліва, які не спричинили розлад здоров`я і за цією ознакою згідно п. 2.3.2 "б" Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, що підтверджується висновком судово-медичного експерта № 332 від 24.10.2017 року.

Крім того, ОСОБА_6 29 листопада 2017 року, близько 22 години, знаходячись у приміщенні спальної кімнати будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, на ґрунті тривалих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_4 , яка в той час лежала на ліжку, підійшов до неї, та, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, схопив останню долонями рук за шию та почав стискати їх, після чого, продовжуючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , завдав останній три удари лобовою ділянкою голови в область носу потерпілої ОСОБА_4 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин носа, що супроводжувався синцем шкірних покровів та набряком м`яких тканин, синців шкірних покровів лівого плеча в середній третині по зовнішній поверхні, підборіддя справа та куприкової ділянки, саден шкірних покровів шиї по боковій поверхні справа, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я і за цією ознакою згідно п. 2.3.2 "б" Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, що підтверджується висновком судово-медичного експерта № 403 від 14.12.2017 року.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечив свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та пояснив, що з 02.08.2017 року на 03.08.2017 року разом з колишньою дружиною ОСОБА_4 , відпочивали на річці Тиса, в колі своїх родичів, де на протязі дня вживали спиртні напої. Там, на річці, у них з колишньою дружиною виник конфлікт із-за того, що остання почала курити. Він зробив їй зауваження та схопив за руку. В сутичку втрутився його брат, після чого сварка між ними припинилася. Повернувшись додому близько 23 години у них з ОСОБА_4 , виник конфлікт, із-за ситуації яка мала місце на річці, в ході якого вони голосно сперечалися. На крики до спальної кімнати зайшли діти, після чого конфлікт вичерпався. Тілесних ушкоджень ОСОБА_4 він не наносив.

З приводу інциденту який мав місце 29.11.2017 року, пояснив, що 27.11.2017 року в черговий раз повернувся із закордону, де перебував на сезонних роботах. Приїхав з метою відсвяткувати день народження дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Того дня до них додому завітало троє невідомих йому осіб, які прийшли до потерпілої ОСОБА_4 , з цього приводу у них почався конфлікт. Тілесні ушкодження потерпілій не наносив.

Не дивлячись на заперечення вини обвинуваченим, його вина доводиться показаннями потерпілої та свідків.

Так, потерпіла ОСОБА_4 показала, що 02.08.2017 року з друзями відпочивали на річці Тиса. Між нею та обвинуваченим виник конфлікт, однак втрутилися їх друзі.

Наступного дня вони разом з чоловіком повернулися додому з бару Три дуби. Зайшовши додому вона пішла до спальної кімнати і лягла відпочивати. За декілька хвилин в кімнату зайшов обвинувачений та схопив її за волосся. Вона встала і обвинувачений два рази вдарив її в груди. Від болю вона почала кричати і на її крики в кімнату зайшла її донька ОСОБА_9 . Наступного дня вона звернулася з заявою до поліції.

Щодо події 29.11.2017 року потерпіла пояснила, що напередодні обвинувачений повернувся із заробітків. Дочці ОСОБА_8 виповнилося 5 років і вони запросили хресного тата священника та його дружину відсвяткувати. Під час святкування між нею та обвинуваченим виник конфлікт, і останній відмовлявся розраховуватися в кафе за вечерю. На прохання батюшки обвинувачений розрахувався і вони поїхала додому. Пребуваючи вдома між нею та обвинуваченим знову виник конфлікт, в результаті якого обвинувачений стиснув раками її шию і наніс їй декілька ударів головою в область носа. Вирвавшись вона побігла до сусідів. Наступного дня вона звернулася із заявою в поліцію.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що є донькою потерпілої та падчеркою обвинуваченого. 03.08.2017 року відпочивала у своїй кімнаті. Близько опівночі почула крики матері, після чого побігла в її кімнату, де побачила, як вітчим наносить тілесні ушкодження матері. Після її появи, сварка між ними припинилася.

Про події які мали місце 29.11.2017 року повідомити нічого неможе, свідком даних подій не була.

Свідок ОСОБА_11 показала, що є донькою потерпілої та обвинуваченого. 03.08.2017 року її батьки повернулися з річки, де відпочивали. Близько півночі вона почула як батьки сваряться, після чого спустила на на перший поверх будинку, де побачила, як батько наносив тілесні ушкодження матері. Наніс близько двох, трьох ударів. Після даного інциденту до них додому приїхав дядько ОСОБА_12 , який знаходився у них до того моменту, поки мати не поїхала на роботу. Що стало причиною сварки між батьками їй невідомо.

Про обставини які мали місце 29.11.2017 року повідомити нічого не може, свідком даних подій не була.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_12 показав, що є братом обвинуваченого. Його брат був хорошим чоловіком та батьком. Піклувався про сім`ю, їздив на заробітки, щоб утримувати родину. Однак дружина брата в цей час зраджувала йому. В те, що його брат міг побити дружину не вірить.

Крім показів потерпілої та свідків, вина обвинуваченого у скоєному підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом прийняттям заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.08.2017 року, згідно якого 03.08.2017 року чоловік заявниці ОСОБА_6 побив її за місцем проживання (а.п.10);

- висновком експерта № 332 від 24.10.2017 року, згідно якого у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: синців шкірних покровів лівого плеча в середній третині по зовнішній поверхні та грудної клітки в підпахвенній ділянці зліва. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупого предмету яким могла бути стиснута в кулак рука, по давності виникнення вкладаються в строк події, що мала місце 03.08.2017 року (а.п.24-25);

- заявою потерпілої ОСОБА_4 від 01.12.2017 року, згідно якої просить прийняти міри до чоловіка ОСОБА_6 , який 29.11.2017 рооку, близько 23 години наніс їй тілесні ушкодження (а.п.35);

- висновком експерта № 403 від 14.12.2017 року згідно якого у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин носа, що супроводжувався синцем шкірних покровів та набряком м`яких тканин, синців шкірних покровів лівого плеча в середній третині по зовнішній поверхні, підборіддя справа та куприкової ділянки, саден шкірних покровів шиї по боковій поверхні справа. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупого предмету, яким могла бути стиснута в кулак рука. А тілесні пошкодження у вигляді саден шкірних покровів бокової поверхні шиї, могли виникнути по механізму стиснення. Отримання пошкоджень внаслідок вільного падіння з висоти власного росту на тверду поверхню виключено. По давності виникнення вкладаються в строк події, що мала місце 29.11.2017 року (а.п.46-47);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.12.2017 року з ОСОБА_4 , та фото таблицею до нього, в якому зафіксовано місце та обставини події щодо спричинення потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 (а.п.48-53);

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_13 підтримала викладені у висновку №403 від 05.12.2017 року обставини.

Суд не приймає покази ОСОБА_6 про те, що він тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 не спричиняв, і такі останньою отримано внаслідок падіння, а також твердження про оговорювання його свідками та потерпілою, оскільки його показання спростовуються встановленими та дослідженими в судовому засіданнями доказами.

Показання потерпілої ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з матеріалами справи.

Заперечуючи свою причетність до вчиненого обвинувачений ОСОБА_6 реалізує своє конституційне право на захист.

Крім того, судом не приймаються до уваги показання свідка ОСОБА_12 , оскільки він не був свідком подій.

Заперечуючи можливість вчинення обвинуваченим інкримінованих йому злочинів, даний свідок висловив виключно власну думку.

Також судом не приймається відмова від показів даних у судовому засіданні свідком ОСОБА_11 , оскільки свідку було роз`яснено право не свідчити проти батька згідно положень ст. 63 Конституції. Однак свідок даним правом не скористалася і дала логічні та послідовні покази, які повністю узгоджуються з матеріалами справи.

Обвинуваченим заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом висновки судово-медичної експертизи, оскільки містять у собі виключно припущення, якими не можути обґрунтовано обвинувальний вирок та у тексті зазначена дата спричинення тілесного ушкодження потерпілій 03.07.2017 року, що не узгоджується з доводами обвинувачення.

Крім того обвинувачений просив визнати допит свідка ОСОБА_11 у судовому засіданні недопустимим доказом у зв`язку з порушенням порядку відкриття додаткових доказів.

Також обвинувачений просив визнати допит обвинуваченої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_10 недопустимими доказами, оскільки вони є зацікавленими особами та він не надавав згоди на розголошення відомостей свого приватного життя.

Суд констатує, що обставин, передбачених ст. 87 КПК України, які б давали підстави вважати зазначені докази недопустимим встановлено не було.

Так, потерпілій роз`яснено наслідки завідомо неправдивого показання. Свідкам, які є близькими родичами сторін, було роз`яснено їх право не свідчити, однак вони даним правом не скористалися і дали свідчення.

Підстав визнавати показання потерпілої та свідків у судовому засіданні недопустимими доказами не встановлено.

Щодо визнання недопустимими доказами висновки судово-медичних експертиз то суд для цього е вбачає підстав. Зазначення про ймовірність нанесення тілесних ушкоджень та вкладання в час, що вказано потерпілою є загальною практикою експертів. Одиничне зазначення в тесті описової частини дату 03.07.2017 року суд розцінює як описку, яка в цілому висновку не спростовує.

Крім того було зазначено про порушення права на захист обвинуваченого.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що протоколом роз`яснення права на захист від 22.12.2017 року обвинуваченому було роз`яснено його право. Незважаючи на відсутність підпису обвинуваченого, йому постановою слідчого від 22.12.2017 року було надано захисника ОСОБА_14 , що підтверджується Дорученням від 22.12.2017 року. Постановою слідчого від 22.12.2017 року ОСОБА_6 залучено як захисника адвоката ОСОБА_14 (а.п.73 80).

За вказаних обставин зазначені клопотання є безпідставні та розцінюються судом як лінія захисту обвинуваченого.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку та прийняв наступне рішення.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження. Обвинувачений винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню.

Обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст.67 КК України вчинення злочину повторно .

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані особистості - на обліку у лікаря психіатра, лікаря нарколога та лікаря фтизіатра на "Д" обліку не перебуває, (а.п. 66), характеризується позитивно (а.п.68), раніше не судимий (а. с. 69 зв.).

За таких обставин, беручи до уваги характеристику обвинуваченого та інші обставини справи, з урахуванням того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів до нього необхідно обрати покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді штрафу, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Речові докази не визнавалися.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 94, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1