Справа № 473/3664/18
Номер провадження1-кп/473/361/2018
ВИРОК
іменем України

"22" листопада 2018 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі колегії суддів головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Помічна Кіровоградської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Таборівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працює, сімейний стан не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , судимого 14 червня 2018 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК, ч.1 ст.70 КК України до 03 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 роки,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

Наприкинці липня 2018 року обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за попередньою змовою між собою, маючи прямий умисел та корисливий мотив, вирішили вчинити розбійний напад у домоволодінні потерпілої ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . З цією метою обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заздалегідь між собою розподілили ролі, приготували маски типу «балаклава», мотузки та кухонний ніж із коричневою рукояткою.

27 липня 2018 року в нічний час доби, біля 03 години, реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , прибули до домоволодіння потерпілої ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де через металеві ворота проникли на територію подвір`я зазначеного домоволодіння. Після чого обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 одягнули маски типу «балаклава» на свої обличчя та підійшли безпосередньо до приміщення житлового будинку, де шляхом пошкодження віконного скла відкрили внутрішній накладний замок вхідних дверей.

Після цього, обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 потрапили безпосередньо до приміщення вказаного житлового будинку, де здійснили розбійний напад на потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , із погрозою застосування насильства, яке виразилось у погрозі фізичною розправою за допомогою кухонного ножа, зв`язуванні мотузкою ніг та рук потерпілого ОСОБА_8 , а також нанесенні ударів руками в область обличчя потерпілого ОСОБА_8 , внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження у виді крововиливів у ділянці повік обох очей, слизовій оболонці верхньої губи, садна у ділянці спинки носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_8 , а саме: грошовими коштами в сумі 6700 гривень України та 23000 рублів Російської Федерації, шо в перерахунку на національну валюту України становить 9890 гривень, мобільним телефоном моделі «Samsung Duos» вартістю 800 гривень, наручним годинником моделі «Орієнт» вартістю 300 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 17690 гривень. Після чого обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з чужим майном покинули територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та розпорядилися ним на власний розсуд.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_12 ..

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_12 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив вчинення ним даного злочину при викладених вище обставинах. Він підтвердив факт застосування ним кухонного ножа при здійсненні погроз застосування насильства відносно потерпілого ОСОБА_8 , а також за допомогою мотузки зв`язуванні ніг та рук потерпілого ОСОБА_8 , а також нанесенні йому ударів руками в область обличчя, при заволодінні майном потерпілого ОСОБА_8 .. Крім того він погодився з видом та вартістю майна, яким вони заволоділи спільно з обвинуваченим ОСОБА_13 .. Обвинуваченому ОСОБА_13 він віддав рублі Російської Федерації, які обвинувачений ОСОБА_13 обміняв на гривні України.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_13 ..

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_13 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що дійсно 27 липня 2018 року, в нічний час доби, але він не орієнтувався в часі, та вважав що це був вечір, він разом із своїм знайомим ОСОБА_12 , прийшли до домоволодіння потерпілої ОСОБА_9 , що знаходиться по АДРЕСА_1 . Коли вони пройшли до житлового будинку, в якому проживає потерпіла ОСОБА_9 таскориставшись незачиненими дверима, проникли всередину. При цьому він не приймав участі при застосуванні обвинуваченим ОСОБА_12 кухонного ножа при здійсненні погроз застосування насильства відносно потерпілого ОСОБА_8 , а також не приймав участі у зв`язуванні мотузкою ніг та рук потерпілого ОСОБА_8 .. Він не наносив йому ударів руками в область обличчя. При заволодінні обвинуваченим ОСОБА_12 майном потерпілого ОСОБА_8 , він знаходився в іншій кімнаті будинку, де поряд з ним знаходилася мешканка цього будинку ОСОБА_9 .. Коли вони залишили будинок, то обвинувачений ОСОБА_12 віддав йому рублі Російської Федерації, які він обміняв на гривні України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 27 липня 2018 року потерпіла ОСОБА_9 звернулась до посадової особи органу досудового розслідування Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою, в якій просила притягнути до кримінальної відповідальності осіб, які 27 липня 2018 року приблизно о 03 годині проникли до її житла за адресою: АДРЕСА_1 , де застосувавши насильство відносно її сина ОСОБА_8 , заволоділи його грошовими коштами, мобільним телефоном та іншим майном. /а.к.п. 43/.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 27 липня 2018 року потерпілий ОСОБА_8 звернувся до посадової особи органу досудового розслідування Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності осіб, які 27 липня 2018 року приблизно о 03 годині проникли до житла матері ОСОБА_14 , де на той час перебував і він, за адресою: АДРЕСА_1 , де застосувавши насильство відносно нього, заволоділи його грошовими коштами та іншим майном. /а.к.п. 44/.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27 липня 2018 року із фото таблицею зображень до нього, слідчим органу досудового розслідування в місті Вознесенську Миколаївської області з 13 години 00 хвилин до 15 години 30 хвилин оглянуто територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де виявлено порушення обстановки предметів в кімнатах житлового будинку. /а.к.п. 45 59/.

Відповідно до висновку судової медичної експертизи №336 від 30 липня 2018 року, при проведенні судового медичного експертного дослідження громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що у останнього мають місце тілесні пошкодження у вигляді крововиливів в ділянці повік обох очей, слизової оболонки верхньої губи, садно в ділянці спинки носа. Крововиливи виникли від дії тупого /тупих/ предмета /предметів/ з обмеженою контактуючою поверхнею. Не виключається вірогідність утворення крововиливів, садна 27 липня 2018 року біля 03 04 години. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Утворення даних тілесних ушкоджень при падінні тіла з висоти власного росту, з положення стоячи та ударі об тверду поверхню виключається. /а.к.п. 62 63/.

Відповідно до протоколу обшуку від 31 липня 2018 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 липня 2018 року /справа №473/2678/18, провадження №1-кс/473/710/2018/, за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_12 та його співмешканки ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено: мобільний телефон моделі «Samsung Duos», який належить потерпілому ОСОБА_8 , яким заволоділи обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 при вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_8 /а.к.п. 65 67/.

Відповідно до постанови органу досудового розслідування від 31 липня 2018 року, речовим доказом за кримінальним провадженням визнано мобільний телефон моделі «Samsung Duos», який належить потерпілому ОСОБА_8 , та який йому повернуто, відповідно до його зберігальної розписки. /а.к.п. 68, 96, 69/.

Відповідно до постанови органу досудового розслідування від 16 серпня 2018 року, речовими доказами за кримінальним провадженням визнано дактилоскопічні карти, які поміщені до сейф пакетів №3605033, №3605030, та які зберігаються в камері зберігання речових доказів Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, відповідно до квитанції з порядковим номером 2/156 від 15 серпня 2018 року /а.к.п. 77, 78/.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 16 серпня 2018 року з відеодисками до нього, за участю потерпілого ОСОБА_8 , потерпілим ОСОБА_8 були відтворені обставини вчинення кримінального правопорушення відносно нього, яке мало місце в нічний час доби біля 03 години 27 липня 2018 року в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . /а.к.п. 90 94/.

Відповідно до постанови органу досудового розслідування від 16 серпня 2018 року, речовим доказом за кримінальним провадженням визнано: цифровий електронний носій DVD R диск з відеозаписом слідчого експерименту від 16 серпня 2018 року за участю потерпілого ОСОБА_8 /а.к.п. 95/.

Мотиви неврахування судом окремих доказів.
Суд визнає недопустимими доказами за кримінальним провадженням протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками /а.к.п. 71, 73/, так як слідчі дії за даними протоколами з участю свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , проведені з порушенням вимог ч.1 ст. 228 КПК України, відповідно до якої перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи. Дані вимоги ч.1 ст.228 КПК України органом досудового слідства при пред`явленні особи для впізнання за фотознімками не були виконані ні з свідком ОСОБА_16 , ні з свідком ОСОБА_17 ..

Разом з тим, при оцінці доказів за кримінальним провадженням та при визначенні кваліфікації умисних дій обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , при заволодінні майном потерпілого ОСОБА_8 , суд виходить з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», де пунктом 1 даної постанови звернуто увагу, що у справах про злочини проти власності суди зобов`язані як установлювати вину підсудних і призначати їм необхідне та достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання, так і вживати передбачені законом заходи для реалізації прав потерпілих на відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», та з врахуванням обставин, встановлених в судовому засіданні у даному кримінальному провадженні, дії обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати в разі застосування насильства до потерпілого ОСОБА_8 , як розбій тобто це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Саме тому дії обвинуваченого, як ОСОБА_12 , так і обвинуваченого ОСОБА_13 , підлягають кваліфікації за ч.3 ст.187 КК України, відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», як поєднані з незаконним проникненням до житла, а також відповідно до пункту 9 даної постанови, згідно якої небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187 КК України) це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них

слід відносити, зокрема і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь, тобто застосування ножа відносно потерпілого ОСОБА_8 та його зв`язування мотузкою.

Показання обвинуваченого ОСОБА_13 , щодо відсутності його вини у вчиненні інкримінованому йому злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, дані ним в судовому засіданні суперечать іншим матеріалам кримінального провадження, тобто даним слідчого експерименту, проведеного з участю потерпілого ОСОБА_8 , у відповідності до вимог КПК України, /а.к.п. 90 94/ та не можуть бути прийняті судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням.

Невизнання в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_13 вини за ч.3 ст.187 КК України, суд вважає спробою обвинуваченого ОСОБА_13 уникнути кримінальної відповідальності за вчинення саме цього злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а також відсутністю у обвинуваченого ОСОБА_13 критичного аналізу своїх умисних дій та небажанням визнати злочинну неправомірність своїх умисних дій, саме при вчиненні ним особливо тяжкого злочину, відносно особи похилого віку.

Таким чином, аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчинені інкримінованих їм злочинів.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_12 ..

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_12 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу - розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_13 ..

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_13 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу - розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ..

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також повне та добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд визнає вчинення ним злочину щодо особи похилого віку.

Обставин, які б відповідно до ст. 66 КК України пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_13 судом не встановлено.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд визнає вчинення обвинуваченим ОСОБА_13 злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочинів.

Висновок органу досудового розслідування, що обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 може бути визнано вчинення ними злочину, як особами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння, судом не визнаний, так як дана обставина не доведена в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України, суд має право, залежно від характеру вчиненого злочину, не визнати будь яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 6-1, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.

Саме з цих підстав, висновок органу досудового розслідування про те, що обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , відповідно до п.13 ст.67 КК України, може бути визнано вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, судом не визнаний, і тому підлягає виключенню із обвинувального акту за кримінальним провадженням.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , суд виходить з наступних обставин.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який є особливо тяжким злочином відповідно до розділу VI Особливої частини КК України. Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_12 , його соціальне та матеріальне становище, задовільний стан його здоров`я, а також незадовільний стан здоров`я членів його родини, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Крім того суд враховує стать та вік обвинуваченого ОСОБА_12 , який задовільно характеризуються за місцем проживання, є не судимим. /а.к.п. 106 110/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину, його наслідки та інші обставини, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_12 повинно бути призначено основне покарання в виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ч.1 та ч.2 ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3 ст.187 КК України, без призначення додаткового виду покарання.

Суд вважає, що даний вид основного покарання в виді позбавлення волі відносно обвинуваченого ОСОБА_12 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

При призначенні основного покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховує, що він вчинив особливо тяжкий злочин проти власності, який вчинений ним з прямим умислом за декількох кваліфікуючих ознак, а саме за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, що істотно підвищує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його суспільну небезпеку, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_12 , суд не знаходить підстав про можливість його виправлення без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 - 78 КК України.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , суд виходить з наступних обставин.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який є особливо тяжким злочином відповідно до розділу VI Особливої частини КК України. Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_13 , його соціальне та матеріальне становище, незадовільний стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Крім того суд враховує стать та вік обвинуваченого ОСОБА_13 , який посередньо характеризуються за місцем проживання, має судимість за вчиненя злочинів проти власності. /а.к.п. 100 105, 111 115/.

Суд вважає, що основний вид покарання в виді позбавлення волі, з призначенням додаткового покарання в виді конфіскації всього майна, яке є власністю обвинуваченого ОСОБА_13 , що передбачено санкцією статті за вчинення особливо тяжкого злочину, буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд враховує, що він вчинив особливо тяжкий злочин проти власності, який вчинений ним з прямим умислом за декількох кваліфікуючих ознак, а саме за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, що істотно підвищує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком суду обвинуваченому ОСОБА_13 підлягає частковому приєднанню невідбута частина основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 червня 2018 року, яким його було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України та засуджено до 03 /трьох/ років позбавлення волі, із звільненням від відбування основного покарання на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком випробування 02 /два/ роки /справа № 473/936/18, провадження № 1-кп/473/163/2018.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 68, 96, 69, 77, 78, 95/.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_12 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та на підставі ч.1 ст.69 та ч.2 ст.69 КК України призначити йому покарання в виді 04 /чотирьох/ років позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою в державній установі «Миколаївський СІЗО», обчислюючи строк відбування покарання з дня його взяття під варту за ухвалою суду, тобто з 08 серпня 2018 року, зарахувавши в строк відбування покарання тримання його під вартою за правилами ч.5 ст.72 КК України, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

ОСОБА_13 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначити йому покарання в виді 07 /семи/ років 06 /шести/ місяців позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 червня 2018 року та остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_13 призначити 08 /вісім/ років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою в державній установі «Миколаївський СІЗО», обчислюючи строк відбування покарання з дня його взяття під варту за ухвалою суду, тобто з 08 серпня 2018 року, зарахувавши в строк відбування покарання тримання його під вартою з 07 серпня 2018 року по 08 серпня 2018 року, за правилами ч.5 ст.72 КК України, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день. Речовий доказ за кримінальним провадженням: мобільний телефон моделі «Samsung Duos», який належить потерпілому ОСОБА_8 , та який йому повернуто, відповідно до його зберігальної розписки залишити потерпілому ОСОБА_8 , як законному власнику даної речі. /а.к.п. 68, 96, 69/.

Речові докази за кримінальним провадженням: дактилоскопічні карти, які поміщені до сейф пакетів №3605033, №3605030, та які зберігаються в камері зберігання речових доказів Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, відповідно до квитанції з порядковим номером 2/156 від 15 серпня 2018 року знищити. /а.к.п. 77, 78/.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: цифровий електронний носій DVD R диск з відеозаписом слідчого експерименту від 16 серпня 2018 року за участю потерпілого ОСОБА_8 зберігати при матеріалах кримінального провадження. /а.к.п. 95/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Судді : ОСОБА_18

ОСОБА_19

ОСОБА_20