ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1156/19 Справа № 191/380/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001527 від 25 грудня 2017 року, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 на вирок Синельниківського міськраойонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2019 року щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Гольмівський Никитівського району Донецької області, громадянина України який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Синельниківського міськраойонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадження та визначено долю речових доказів.
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за таких обставин.
25 грудня 2017 року приблизно о 16-45 годин ОСОБА_6 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керував технічно справним автомобілем ВАЗ-2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_11 , здійснюючи рух у смт.Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області по вул.Харківській зі сторони м.Дніпро у напрямку м.Синельникове, зі швидкістю приблизно 60 км/год, перевозячи на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_12 . Під час руху по вищевказаній ділянці дороги ОСОБА_6 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, 25 грудня 2017 року о 16-45 годин в районі будинку №47 по вул.Харківській в смт.Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області почав виконувати обгін невстановленого слідством легкового автомобілю, при цьому змінив напрямок руху ліворуч, виїхав на проїзну частину дороги для руху зустрічних транспортних засобів і продовжив рух по зустрічній смузі, де передньою частиною зіткнувся з передньою правою частиною автобуса БАЗ-А079, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався у зустрічному напрямку.
Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п.1.3.; 1.5.; 2.1.а); 2.3.6); 2.9.а); 10.1 Правил дорожнього руху України.
Порушення п.10.1. Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 знаходиться у причинному зв"язку з настанням даної ДТП.
Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого пасажиру автомобіля ВАЗ-2103 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри та забитої рани шкіри обличчя в ділянці підборіддя; садна шкіри правої верхньої кінцівки та лівого колінного суглобу; закритої тупої травми грудної клітини; садна шкіри та внутрішньо-шкіряний крововилив передньої поверхні грудної клітини у проекції тіла грудини; повний поперечний розгинальний перелом тіла грудини з масивним пронизуючим темно-червоним крововиливом у товщу прилеглих м`яких тканин; численні двобічні згинальні та розгинальні переломи ребер з пошкодженнями пристінкової плеври та вогнищевими крововиливами у товщу прилеглих м`яких тканин; скупчення рідкої крові у плевральних порожнинах справа і зліва загальним об`ємом близько 4000 мл.; наскрізний неповний відрив серця на рівні початкового відділу дуги аорти; наскрізний розрив навколосерцевої сорочки; вогнищеву крововиливи у прикореневих ділянках легень; рідко виражене недокрів`я та дистрофічні зміни внутрішніх органів. Рідкий стан крові. Спустілі від крові порожнини серця та просвітки великих судин. Плями Мінакова під ендокардом передньої стінки лівого шлуночка серця. Крапові крововиливи під плеврою легень а епікардом серця. Набряк головного мозку і м`яких мозкових оболонок.
Судово-медичні експертні дані щодо характеру і масивності комплексу зовнішніх і внутрішніх тілесних ушкоджень свідчать за їх прижиттєве (незадовго до настання смерті) утворення, при значній силі травматичного впливу тупих, жорсткої конструкції травмуючи предметів, що є властивим для умов дорожньо-транспортної пригоди, тобто при ударі передньою поверхнею тулуба о жорсткі виступаючі внутрішні елементи салону транспортного засобу пересування та за своїм характером, відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_12 настала від закритої тупої травми грудної клітини, що супроводжувалася численними двобічними переломами ребер і грудини, забоями легень та неповним відривом серця від аорти, що призвело до масивної внутрішньої кровотечі та гострого недокрів`я внутрішніх органів, не більше як за добу до проведення експертизи трупу в морзі, тобто на місці пригоди 25 грудня 2017 року.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок змінити, застосувавши до ОСОБА_6 положення ст. 75 КК України, та звільнити його від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат посилається на те, що поза увагою суду залишились ті обставини, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, однак працює на будівництві без офіційного оформлення, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, які хоча і не записані на його прізвище, однак є його рідними дітьми. При цьому, адвокат зазначає, що про ці відомості обвинувачений наголосив у судовому засіданні, однак у вироку вони відсутні. Окрім того, їх існування засвідчив свідок ОСОБА_14 , яка проживає з ОСОБА_6 5 років, та у них є спільна дитина.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які апеляційну скаргу підтримали, потерпілу, її представника та прокурора, які заперечували проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, та кваліфікація його дій учасниками провадження не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Перевіривши доводи сторони захисту про неправильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів зазначає таке.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово притягувався до відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
В якості обставин, що відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд врахував щире каяття обвинуваченого та в якості таких, що в силу ст. 67 КК України його обтяжують, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства протягом визначеного судом строку колегія суддів погоджується та також не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.
Ті обставини, що ОСОБА_6 свою вину визнав та розкаявся у вчиненому, на переконання колегії суддів не дають підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж визначеного судом.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, який спричинив непоправні наслідки у вигляді загибелі людини, перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп`яніння, позитивної характеристики не має, а також й те, що потерпіла наполягала на реальному позбавленні волі, його виправлення можливе лише в умовах позбавлення волі протягом визначеного судом строку, та покарання, призначене обвинуваченому, за своїм видом і розміром слід вважати справедливим.
Твердження захисту про наявність у ОСОБА_6 трьох дітей, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, як зазначив адвокат, свідоцтва про їх народження, де б обвинувачений був зазначений батьком, відсутні, а судових рішень про встановлення обставин батьківства ним не надано.
З огляду на викладене, доводи захисника в інтересах ОСОБА_6 про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого через суворість, колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України,
колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Синельниківського міськраойонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду впродовж трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4