Справа № 1-34/03 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/672/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2018р.

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.09.2018р. заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Не погоджуючись із даною ухвалою засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у які просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у порядку глави 34 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та немотивованою. Зазначає, що дана ухвала постановлена із порушенням вимог ст.ст. 7, 8 ч.2, 9 ч.5, 17 ч. 3, 22, 29 ч.4, 370, 459, глави 34 КПК України, ст.ст. 8, 9, 28, 55, 62, 129 Конституції України та Європейської конвенції з прав людини. Зазначає, що оскаржуване ним судове рішення було вручено йому українською мовою, якою він не володіє. Окрім цього, не було забезпечено його участь у судовому засіданні.

Вказує, що суд першої інстанції у рішенні не навів жодного доводу та не спростував того, що наведені ним у заяві обставини не підтвердились або не вплинули на законність та обґрунтованість вироку суду. Щодо дослідження судом першої інстанції доводів його заяви про допущені судом зловживання, які полягали у невірній оцінки доказів при розгляді справи, зазначає, що суд першої інстанції не конкретизував яким саме законом керувався апеляційний суд при оцінці доказів, які апелянт вважає недопустимими. Окрім цього, не погоджується із покликанням суду першої інстанції на те, що вирок Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003р. було залишено без змін Верховним Судом України за наслідками перегляду справи у касаційному порядку, оскільки, на думку апелянта, дана обставина не свідчить про наявність у справі допустимих доказів.

Захисник ОСОБА_8 , яка здійснює захист інтересів засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання за межами України, а саме у виправній колонії № 18 УФСИН Росії по Ямало-Ненецкому автономному округу Російської Федерації, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась та про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомила. Враховуючи, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за межами України, а саме на території Російської Федерації, та за відсутності будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності учасників судового провадження, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора про безпідставність поданої апеляційної скарги та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Вироком Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003р. ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ст. 152 ч.3, ст. 129 ч.1, ст. 296 ч.4, ст. 121 ч.1, ст. 15 ч.2 і ст. 152 ч.2, ст. 152 ч.4, ст. 115 ч.2 п.10 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі. У касаційному порядку даний вирок було переглянуто Верховним Судом України за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 та залишено такий без змін.

Засуджений ОСОБА_6 звернувся із заявою від 02.10.2017р. про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003р. щодо нього за нововиявленими обставинами. У мотивах такої заяви ОСОБА_6 покликався на те, що вирок Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003р. є завідомо неправосудним рішення, з огляду на те, що цей вирок обґрунтовано недопустимими доказами. Вважає, що умисні дії апеляційного суду під час розгляду кримінальної справи щодо нього є зловживанням, яке проявилось у тому, що апеляційний суд прийняв та визнав допустимими докази явку з повинною, пояснення від 26.01.2003р. та протокол допиту від 26.01.2003р., хоча такі докази були недопустимими, оскільки отримані із порушеннями, зокрема, було порушено його право на захист.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003р. за нововиявленими обставинами, виходячи із наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Відповідно до ч. 2 даної норми закону ( у редакції Закону, яка діяла до прийняття Закону № 2147-VIII від 03.10.2017р.) нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що нововиявленими слід вважати обставини, які: об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами, згідно до ч. 2 ст. 459 КПК України є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими суду, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування (розгляду),

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що факт неправильної оцінки доказів, якщо вони не були результатом зловживання суддів, не можуть бути визнані нововиявленими обставинами, оскільки така оцінка здійснюється судом відповідно до вимог КПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003р. за нововиявленими обставинами, оскільки наведені засудженим у заяві обставини не є нововиявленими.

Апеляційні доводи засудженого про те, що судом першої інстанції було порушено його право взяти участь у судовому засіданні є необґрунтовані, оскільки ОСОБА_6 відбуває покарання у виправній колонії № 18 УФСИН Росії по Ямало-Ненецкому автономному округу, яка знаходиться за межами території України, а саме на території Російської Федерації.

При цьому, колегія суддів враховує, що для захисту інтересів засудженого ОСОБА_6 під час розгляду його заяви судом першої інстанції було залучено захисника ОСОБА_8 , яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не містить правових підстав для скасування судового рішення, а тому така визнається необґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.09.2018р. про залишення без задоволення заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за нововиявленими обставинами без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, у той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4