Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/2207/18
провадження № 1-кп/632/39/19

14 лютого 2019 р.
Вирок

Іменем України

14 лютого 2019 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Первомайський Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ржавчик, Первомайського району, Харківської області, громадянина України, приватного підприємця, який має середню-спеціальну освіту, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.09.2018, приблизно о 16 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля території двору домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 , поблизу приміщення гаражу, в ході сварки з потерпілим, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, стоячи навпроти потерпілого, наніс удар лівою рукою, в якій тримав скляну банку із фарбою, в нижню праву частину обличчя останнього, чим спричинив ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-114/56-ПР/18 від 19.09.2018, один рубець, який розташовується на підборідді на 4,0см вправо від середньої умовної лінії та по ходу проекції тіла нижньої щелепи. Вищевказане тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеню тяжкості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні злочину за вищевикладених обставин не визнав і пояснив, що 08.09.2018 року він фарбував паркан за адресою АДРЕСА_2 , та писав на паркані «куплю бій скла». Було приблизно 16 годин. Його сусід ОСОБА_7 побачивши це, почав бігати з гаражу до гаражу та кричав що він цього не дозволить, а також вимагав прибрати шифер з території, яка знаходиться між їхніми домоволодіннями, де він вирішив поставити паркан з шиферу. ОСОБА_7 почав бити шифер ногою. В той час його дружина була також поруч із ним біля двору. Коли він почув, що ОСОБА_7 б`є шифер то зайшов з вулиці у цей проміжок між їх дверями. При ньому сусід вдарив ногою шифер і у нього в шифері застрягла нога. Коли він почав висмикувати ногу то впав. Він почав казати «що ти робиш?». Він тримав у лівій руці банку із фарбою у правій щітку, якій фарбував. Коли він підійшов до сусіда, побачив що на нозі у сусіда був стіс. Підійшовши до сусіда почав пояснювати, що так робити не треба, бити шифер за який він тратив свої гроші. Коли він до нього підійшов, сусід схопив за його ліву руку і в цей час на нього витікла фарба. Після цього сусід підвівся з землі і вдарив його ногою в пах. Він розгорнувся та почав виходити з двору, ОСОБА_8 ще раз чимось його штовхнув і він виронив банку. Піднявши банку він вийшов за двір, де стояла його дружина. Більше нікого за двором не було, на вулицю вибіг син ОСОБА_9 та його дружина. ОСОБА_7 знову його вдарив кулаком по обличчю та в пах і почав погрожувати йому. Після чого ОСОБА_7 відійшов від нього та пішов до своїх дружини та сина. Коли його дружина зайшла у двір, він двічі вдарився обличчям об кут воріт, сказавши «я тебе посаджу». Його дружина викликала поліцію, поліція приїхала приблизно через 40 хвилин. Де знаходився син ОСОБА_10 у момент конфлікту, він не бачив.

Всупереч не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення за вищевикладених обставин підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- Показами потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні вказав, що в червні 2018 року у нього з ОСОБА_4 виник конфлікт стосовно меж земельних ділянок, а точніше встановлення ним паркану на його території. Він попрохав його прибрати цей паркан, той відмовився. У вересні він сам прибрав зі своєї території шифер, з якого той робив паркан і поставив на територію домоволодіння АДРЕСА_2 . У нього 48-й будинок. В той час, коли він прибрав зі свого двору шифер, ОСОБА_4 був за двором, та щось писав білою фарбою на своєму паркані. Коли він поставив шифер на територію ОСОБА_4 , той підійшов до нього вже на території домоволодіння АДРЕСА_3 , тобто на території М`ячкіна і почав погрожувати, гучно кажучи «я тебе урою!», висловлював погрози та нецензурні образи. Після цього ОСОБА_4 наніс йому удар банкою з фарбою (наповненою близько на 1/2 чи 1/3 частини) в правий бік щелепи у підборіддя. Банка не розбилася, впавши на землю, а йому обличчя та одяг облило фарбою, яка розбризкалася. Після цього ОСОБА_11 почав наносити йому удари кулаками по голові, нанісши близько 5-6 ударів. Він покликав сина, який знаходився з протилежного боку господарської будівлі, яка розташована вздовж межи. Тобто його та сина розподіляла довжина цієї будівлі. Син прибіг приблизно через 30-40 секунд, коли вже ОСОБА_4 припинив наносити удари. Також до них підійшла дружина ОСОБА_12 , яка почала його заспокоювати і сварка припинилася. Він сказав сину, щоб викликав поліцію, що він і зробив. Поліція приїхала та зафіксувала все. Він поїхав у травмпункт в ЦРЛ м. Первомайський. В нього була розсічена щелепа та гематома на лівій гомілці. Він ударів ОСОБА_13 не наносив, лише виштовхував зі свого двору. Удар ОСОБА_11 наніс йому лівою рукою у праву частину щелепи. До судово-медичного експерта він з`явився вже через тиждень, коли отримав направлення. Розсік у нього на щелепі був приблизно 1,5 см. у довжину. А з лівого боку щелепа у нього опухла від удару. На голові інших ушкоджень не залишилося. На нозі було сильне ушкодження нижче коліна. Чим саме ОСОБА_11 вдарив його по нозі, він не помітив, можливо ногою. Удар був дуже сильний.

- Показами свідка ОСОБА_14 , який показав суду, що 8 вересня 2018 року він займався з батьком домашніми справами за адресою АДРЕСА_3 . Близько 16-30 він знаходився на території двору, наприкінці господарської будівлі. В цей час він почув розмову на підвищених тонах ОСОБА_15 та його батька. Це був голос саме ОСОБА_16 . Відстань була близько 20 метрів, оскільки вони знаходилися на початку будівлі, а він наприкінці. Він їх бачив уздовж будівлі. Батько стояв спиною до нього, трохи зі зміщенням від нього, правіше стояв ОСОБА_11 , до нього обличчям. В руках у нього була скляна банка, з білою рідиною схожою на фарбу. Цією банкою, ОСОБА_16 , наніс удар в обличчя, у нижню щелепу, його батьку. Батько відхитнувся до паркану, після чого ОСОБА_16 почав наносити удари руками та ногами по тулубу і в обличчя батьку. Ударів було більше одного, але скільки саме, не пам`ятає. Він одразу закричав «зупинись!» Розуміючи, що сусід не реагує на його слова, він двором побіг через гараж (так було найкоротше) до них. Вибігши з гаражу, він побачив батька, обличчя, одяг його були заплямовані білою рідиною із сильним запахом ацетону, то була фарба. На обличчі в нього була кров із розбитої щелепи, він шкутильгав на ліву ногу. Він притримав батька та завів до двору. На нозі у нього штанина також була заплямована кров`ю. Він проводив батька до двору, потім з будинку вийшла мати, ОСОБА_17 та спитала «що відбулося?». Вони їй розповіли. На нозі у батька було садно. Після чого вони викликали поліцію та почали чекати. Батько тілесних ушкоджень ОСОБА_16 не наносив, а лише закривав обличчя руками. До цього часу ОСОБА_16 погрожував батькові, навіть погрожував спалити будинок. Взагалі він, з його точки зору є людиною не ввічливою. Зі слів батька конфлікт виник через те, що ОСОБА_16 перегородив частину їх двору парканом і батько попрохав його прибрати частину паркану, щоб вони мали можливість ходити по власній території. Батько сам прибрав шифер, оскільки ОСОБА_16 це зробити відмовлявся і через це у них виник конфлікт. В той час на городі була його сестра, але знаходилася близько 100 метрів від місця події та не чула і не бачила конфлікту. У дворі ОСОБА_16 ані дитини, ані його дружини не було.

- Показами свідка ОСОБА_18 , яка показала суду, що приблизно в серпні 2018 р. вона збиралася з дитиною гуляти та відчинила вікна у своєму будинку. В цей момент вона почула розмову на підвищених тонах з вулиці за хвірткою, біля гаражу ОСОБА_6 . Вона зазирнула у вікно кухні та побачила, як з хвіртки вийшли ОСОБА_16 (обвинувачений) та потерпілий, у якого на обличчі була фарба білого кольору і він шкутильгав. Вони розмовляли на підвищених тонах , але про що саме, вона не чула. Потім вона відійшла до дитини, а коли виглянула вдруге, побачила дружину ОСОБА_16 та сина ОСОБА_8 . Також виходила т.Алла, дружина ОСОБА_8 , та одразу зайшли назад. Потім під`їхала поліція, а пізніш бачила в провулку, як їхала швидка. Коли вона приблизно через 3 години повернулася з прогулянки, нікого на вулиці вже не було. До цього скандалу вона бачила, як ОСОБА_16 на хвіртці щось писав білою фарбою. Дружина ОСОБА_16 вийшла вже пізніш, після того, як вийшли обвинувачений та потерпілий. У потерпілого, коли вони виходили, на обличчі та одязі було декілька білих плям. А вже коли вони вийшли, обвинувачений ще раз мазнув потерпілого кісточкою з фарбою по обличчю. Фарба точно була на підборідді, а мазнув він в районі виска. У потерпілого на нозі вона бачила пляму, схожу на кров.

Судом також було допитано свідка захисту ОСОБА_19 , яка показала суду, що 08.09.2018 вона з чоловіком ОСОБА_4 , знаходилася за адресою АДРЕСА_2 . Вона з дитиною була у дворі, а потім її чоловік покликав і вона вийшла за двір, де він писав білою фарбою на паркані оголошення «прийом скла». Вони розмовляли між собою, в цей момент з гаражу на вулицю вийшов потерпілий і сказав «я цього не терпітиму!». Чого саме, вона не знає. Потерпілий зайшов у свою хвіртку та вони почули як тріснув шифер. Чоловік почувши це, зайшов у двір слідом, а вона підійшла ближче та побачила, що сусід лежав на якихось бамперах з його авто. Чоловік з сусідом почали нецензурно сваритися один на одного, сусід почав чоловіка відштовхувати. Після цього вона побігла до дитини, яка знаходилася у них у дворі. У хвіртку свого двору вона побачила, що дитина далеко від місця конфлікту та вона повернулася до того місця, де знаходилися чоловік з потерпілим і в цей момент побачила, як потерпілий штовхає чоловіка та наніс удар ногою в пах. Чоловік побіг до потерпілого із банкою фарби. Коли вона вже впевнилася, що з дитиною все добре та повернулася, побачила, що фарба на землі та частково на сусіді.

- Протоколом огляду місця події від 08.09.2018 з фото таблицею до нього, в ході проведення якого було оглянуто фрагмент приватного володіння, розташований по АДРЕСА_3 , поблизу приміщення гаражу. Оглядом встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_4 розділяє паркан, вхід до вказаної території здійснюється через металеву хвіртку. На шиферних листах зі сторони гаражу виявлені плями фарби білого кольору у вигляді крапель округлої форми.

- довідкою Центральної районної лікарні м.Первомайький, наданою стороною захисту, згідно якої ОСОБА_6 , 8 вересня 2018 року о 19.35 звертався в приймальне відділення ЦРЛ за медичною допомогою з діагнозом: "Забійна рана лівої гомілки. Забійна рана підборіддя. Призначено амбулаторне лікування після туалету рани".

- Висновком судово-медичної експертизи № 12-14/56-ПР/18 від 14.09.2018, згідно якого у ОСОБА_6 , 1960 року народження, виявлені тілесні ушкодження у виді: одного рубця, який розташовується на підборідді на 4,0 см вправо від середньої умовної лінії та по ходу проекції тіла нижньої щелепи; одного садна на лівій гомілці, по середній поверхні, в верхній третині. Враховуючи характеристики рубця, можна вважати, що він виник від загоєння забійної рани. Вказані тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупого твердого предмету (предметів), з обмеженою контактуючої поверхнею, який діяв під гострим кутом при одномоментному ударі, сковзанні, тисненні та здавлені, в проміжок часу, який вимірюється добами до дати проведення судово-медичної експертизи, характерні особливості якого (яких) не відобразилися, що не суперечить їх виникненню в строк та спосіб вказаний потерпілим, та згідно п.2.3.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995р.) вищевказані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.10.2018 з фото таблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_6 , в ході проведення якого ОСОБА_6 , в присутності судово-медичного експерта, розповів та показав на місці, як 08.09.2018 близько 16.30 годин, йому були спричинені тілесні ушкодження за адресою АДРЕСА_2 . А саме вказав, що перебував на території свого двору, розташованого за вищевказаною адресою, на території проходу, розташованого між парканом який розділяє межі його двору і сусідського домоволодіння, та приміщенням гаражу. Перебуваючи на вказаній території він виявив, що загороджений листами шиферу прохід до двору. Він звернувся до сусіда з проханням прибрати листи шиферу. Через кілька хвилин сусід забіг на частину території двору, при цьому в руках, а саме лівій руці, сусід тримав предмет схожий на скляну банку, в якій була рідина схожа на фарбу білого кольору. Стоячи навпроти нього, сусід наніс йому удар предметом який тримав у лівій руці, схожий на скляну банку, в область підборіддя з правої сторони. На його обличчя попала рідина білого кольору та від отриманого удару він відчув фізичний біль, закрив обличчя руками та відчув кілька ударів в область обличчя, при цьому він стояв перед нападником з закритим руками обличчям. В цей момент, він, стоячи навпроти нападника відчув різкий біль в лівій нозі нижче колінного суглобу. Під час бійки він почув голос ОСОБА_20 , який перебував поблизу приміщення гаража, після чого нападник вийшов з зазначеної території двору. За ним вийшов і він та зайшов до себе додому.

Закінчивши свою розповідь потерпілий ОСОБА_6 , в присутності судово-медичного експерта вказав куди йому було нанесено удар, стоячи навпроти свого нападника. При цьому потерпілий приклав ліву руку до правої нижньої частини підборіддя стоячого перед ним чоловіка, якого було запрошено у якості статиста. Після чого ОСОБА_6 показав, як йому були нанесені удари в обличчя, коли він його закривав руками, при цьому потерпілий вказав на якій відстані під час завдання йому тілесних ушкоджень перебував нападник. Вказана відстань становить близько 0,5 метра. Потім потерпілий ОСОБА_6 , повідомив, що під час нанесення йому ударів нападником в область обличчя, коли він закривав обличчя руками, він відчув удар і біль у нижню ліву частину ноги, нижче колінного суглобу.

- Висновком судово-медичної експертизи № 12-14/13/56-ПР/18 від 22.10.2018 згідно якої, виявлені при проведені судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 , 1960 року народження, могли виникнути при тому способі на який він вказав під час проведення слідчого експерименту від 08.10.2018.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 31.10.2018, за участю ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу двору домоволодіння № 48 по вул. Копцова м. Первомайський Харківської області, у присутності судово-медичного експерта, ОСОБА_4 розповів, що 08.09.2018 близько 16.30 годин між ним та його сусідом на ім`я ОСОБА_21 , який мешкає по АДРЕСА_3 , виник конфлікт. Вказав, що він перебував поблизу воріт двору де мешкає та фарбою писав надпис на воротах. В лівій руці тримав скляну банку з фарбою білого кольору, в правій руці тримав кісточку якою писав букви на воротах. Коли написав на воротах: «Куплю бой скла…», з приміщення гаражу вийшов сусід на ім`я ОСОБА_21 , який почав кричати що він не потерпить, пройшов до металевої хвіртки, яка огороджує прохід до території між приміщенням гаражу та парканом з шиферних листів, які огороджують територію двору де він мешкає, пройшовши на територію проходу, ОСОБА_21 пройшов до кінця, де почав прибирати лист шиферу, який огороджував прохід. Через кілька хвилин ОСОБА_21 зайшов до двору. Його дружина перебувала у дворі, де красила ворота з внутрішньої сторони двору. Потім через кілька хвилин з двору вийшов ОСОБА_21 , який знову пройшов до проходу між приміщенням гаражу та парканом, який огороджує територію двору де він мешкає. ОСОБА_21 знову почав виривати лист шиферу, після чого наніс удар лівою ногою по листу шиферу, від чого лист було пошкоджено. Від удару ОСОБА_21 , нога застрягла у листі шиферу, після чого він витягнув ногу з листу шиферу і в ході вказаних дій впав на правий бік. Коли потерпілий лежав на землі, він до нього підійшов на відстань близько 0,5 м. Коли потерпілий підіймався, то схватив за рукав його кофти, від чого на потерпілого вилилась фарба з банки, яку він тримав у лівій руці. Після того, як потерпілий ОСОБА_6 встав, ударив його лівою ногою в пах. Від отриманого удару він зігнувся і вийшов з проходу. За ним вийшов потерпілий ОСОБА_6 , який пішов до свого двору. Ткож в ході слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_4 , повідомив, що перед тим, як потерпілий ОСОБА_6 , пішов до свого двору, стоячи поблизу металевої хвіртки, через яку здійснюється прохід до зазначеної території, стоячи навпроти, наніс йому 2 удари кулаками рук в ліву та праву частину обличчя. Після нанесення йому ударів, ОСОБА_8 пішов до свого двору. Після закінчення вказаної розповіді, підозрюваний ОСОБА_4 показав, як потерпілим були отримані тілесні ушкодження та як йому було завдано потерпілим тілесні ушкодження. Перебуваючи на території проходу ОСОБА_4 показав, де перебував він спиною до проходу, та на якій відстані від нього стояв потерпілий, який наніс йому удар лівою ногою в пах. Після цього підозрюваний ОСОБА_4 показав, як йому було нанесено 2 удари кулаками рук в ліву та праву частину обличчя потерпілим ОСОБА_6 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/15/56-ПР/18 від 13.11.2018, враховуючи дані висновку експерта № 12-14/56-ПР/18 від 14.09.2018, а також дані отримані в ході слідчого експерименту від 08.10.2018 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 , та слідчого експерименту від 31.10.2018, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_4 , можна вважати що виявлені тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 , не могли виникнути при тому способі, на який посилається підозрюваний ОСОБА_4 при проведенні слідчого експерименту від 31.10.2018.

Суд вважає належними та допустимими доказами по справі протокол огляду місця події від 08.09.2018, протокол проведення слідчого експерименту від 02.10.2018 з фото таблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_6 та висновки судово-медичних експертиз, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження та проведені у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку.
Показання потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_14 , суд вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні та узгоджуються з показами свідків та іншими дослідженими у судовому засіданні доказами. Потерпілий однозначно вказав на ОСОБА_4 , як на особу, яка нанесла йому ударів та завдала тілесні ушкодження. При цьому як під час досудового слідства, на слідчому експерименті, так і під час допиту в судовому засіданні, він давав стабільні покази стосовно обставин події та механізму нанесення йому тілесних ушкоджень, які окрім іншого, підтверджуються висновками судово-медичних експертиз. В судовому засіданні ОСОБА_6 на фото наданому стороною захисту (фото №3), вказав місце знаходження його сина ОСОБА_14 під час його конфлікту з ОСОБА_4 та довів, що з місця де той знаходився, можливо було бачити момент конфлікту та нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . На вказаному фото видно, що між будівлями є проміжок, через який можливо бачити інший край будівлі.

Покази свідка ОСОБА_19 суд вважає такими, що не підтверджують, але і не спростовують доводи обвинувачення. З показань ОСОБА_19 слідує, що вона не бачила, як її чоловік наносив удари потерпілому, але, як вона пояснила, вона під час конфлікту, саме коли її чоловік пішов до потерпілого із фарбою, ходила до свого двору, дивитися на дитину. Враховуючи швидкоплинність конфлікту, вона, заходячи до свого двору, не могла не пропустити значну частину конфлікту. Окрім того, покази ОСОБА_19 викликають певні сумніви, оскільки заходять у протиріччя з показами свідка ОСОБА_18 , яка пояснила суду, що зі свого вікна бачила, як дружина обвинуваченого вийшла зі свого двору вже пізніш, після того, як вийшли на вулицю обвинувачений та потерпілий, який вже знаходився у плямах фарби. Тобто свідок не могла не побачити ОСОБА_19 зі свого вікна, якщо б та дійсно знаходилася біля двору в момент конфлікту. При цьому свідок ОСОБА_18 не є зацікавленою стороною у справі, не має близьких чи неприязних стосунків як з обвинуваченим, так і з потерпілим. Тому суд вважає, що до показів ОСОБА_19 слід ставитися критично.

Аналізуючи усі докази у їх сукупності та зіставляючи їх із показами та діями обвинуваченого, суд доходить висновку, що невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 його вини у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , є засобом його захисту від обвинувачення та спробами уникнути відповідальності за скоєне, оскільки сукупність наданих стороною обвинувачення і навіть частково стороною захисту доказів, повністю і детально між собою узгоджуючись, викриває обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Про намагання ОСОБА_4 , всупереч наявним доказам, уникнути відповідальності, на думку суду свідчить і те, що його покази дані під час слідчого експерименту, та покази дані суду, суттєвим чином відрізняються. Так, під час слідчого експерименту ОСОБА_4 вказував, що під час конфлікту "його дружина перебувала у дворі, де красила ворота з внутрішньої сторони двору". В судовому ж засіданні він пояснив, що "в той час його дружина була також поруч із ним біля двору". Окрім того, під час слідчого експерименту, ОСОБА_4 не давав показань стосовно того, що ОСОБА_6 нібито сам собі завдав тілесних ушкоджень, двічі навмисно вдарившись об кут металевої хвіртки обличчям. Однак у судовому засіданні він вже розповів про такий механізм тілесних ушкоджень потерпілого. При цьому, з показань самого ж ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_19 знаходилася біля двору і бачила увесь конфлікт. Однак допитана у судовому засіданні ОСОБА_19 нічого не розповіла про такий факт. Як не розповіла суду про такий факт і свідок ОСОБА_18 , яка суду пояснила, що була свідком подій, які відбулися після виходу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з двору на вулицю. Показання обвинуваченого про нанесення йому тілесних ушкоджень потерпілим, жодними об`єктивними даними не підтверджуються.

Сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, повністю і детально між собою узгоджуючись, викриває обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення. Докази, покладені судом в обґрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних норм та оцінюються судом як належні та допустимі.

Оцінивши всю сукупність доказів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись нормами діючого законодавства, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття зазначеного висновку, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення повністю доведена.

Таким чином, дослідивши і оцінивши представлені докази у їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його відповідальність.

Судом досліджувалася особа обвинуваченого і встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України не судимий, виключений з військового обліку як такий, що був раніше засуджений, за місцем проживання характеризується посередньо. Відповідно до досудової доповіді органу з питань пробації, ризик вчинення повторного правопорушення та ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства оцінюється як середній.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його відповідальність.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить наявність на його утриманні малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням обставин і характеру скоєного правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , приймаючи до уваги висновок органу з питань пробації, суд вважає можливим його виправлення із застосуванням покарання у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов по справі заявлений потерпілим ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди на суму 50000 грн., суд вважає таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав і в наступному обсязі.

Суд, детально дослідивши і проаналізувавши надані сторонами докази та враховуючи обставини справи, доходить висновку, що діями ОСОБА_4 потерпілому дійсно були завдані тілесні ушкодження які потребували лікування. Спричинені ОСОБА_6 фізичні страждання позначили негативні зміні у житті, виникнення негативних думок про наслідки протиправних дій обвинуваченого, змінився звичний уклад життя потерпілого. Він повинен був докладати додаткових зусиль для відновлення нормального життєвого укладу. Суд доходить висновку, що діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 дійсно була завдана моральна шкода, оскільки внаслідок скоєного відносно нього злочину, ним були перенесені моральні страждання. Через отримані тілесні ушкодження, застосоване до нього обвинуваченим фізичне насильство, ним був перенесений емоціональний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, тривоги, обурення, приниження гідності. Після перенесеного, у нього в негативний бік змінилося життя. Внаслідок зазначених подій змінився звичайний уклад життя потерпілого та його сім`ї, він вимушений був докладати додаткових зусиль, для відновлення життєвих зв`язків, поліпшення фізичного стану та морального почуття. Після перенесеного він був вимушений лікуватися та витрачати час та кошти, для відновлення нормального стану здоров`я.

Таким чином, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 , дійсно було завдано моральну шкоду ОСОБА_6 , між протиправними діями обвинуваченого та настанням шкідливих наслідків у вигляді завдання моральної шкоди потерпілому, наявний прямий причинний зв`язок. При цьому суд доходить висновку, що потерпілий певною мірою, своїми діями також спряв виникненню конфлікту з обвинуваченим, а тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, достатньою і співрозмірною до перенесених потерпілим моральних і фізичних страждань та такою, що може належним чином відшкодувати завдану йому моральну шкоду, вважає суму 10 000 гривень, яку суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого.

Процесуальні витрати, речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк ДВІСТІ годин.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок надрукований у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1