ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/3291/18

06 грудня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду, м.Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000133 від 17 серпня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Симонів, Гощанського району, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні троє неповнолітніх дітей, з неповною вищою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, командиа бойової машини командира 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 2-ї механізованої роти 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження - прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, із метою тимчасово відхилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, близько 14 год. 00 хв. 29 березня 2018 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується на Рівненському загальновійськовому полігоні у АДРЕСА_2 та перебував поза межами військової частини за місцем свого проживання у місті Острог Рівненської області, де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 10 год 16 листопада 2018 року, після чого самовільно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , приступивши до виконання обов`язків військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєному злочині визнав повністю, щодо фактичних обставин справи не заперечував, щиро кається в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 вчинив самовільне залишення місця служби, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану і кваліфікує його дії за ч.4 ст. 407 КК України.

При обраннi мiри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та вчинення ним злочину вперше.

Враховуючи особу обвинуваченого, наявність у нього на утриманні троє неповнолітніх дітей, пом`якшуючі обставини, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів може бути умовне покарання і рахує за можливе застосувати до нього ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст. 371, 374, 375 КПК України, ст.75,76, 407 КК України суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.

Покласти нагляд за засудженим на командира військової частини, а у випадку звільнення з військової служби на органи з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1