ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000525 від 03.04.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючий, раніше судимий:
- 05.07.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 04.09.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання та остаточно призначено до відбуття 2 роки 1 місяць обмеження волі;
- 11.05.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання та остаточно призначено до відбуття 1 рік 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 13.03.2017 року по відбуттю строку покарання;
- 15.11.2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 20.09.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;
зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
06 березня 2018 року приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_4 , маючи незняту та непогашену в установленому законом порядку судимість за скоєння злочинів проти власності, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом зі своїми батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в одній з кімнат побачив належний ОСОБА_5 телевізор марки «Samsung», діагональ 32 дюйма, який визначив предметом свого злочинного посягання. Після цього, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, в тому числі і для потерпілого, якого не було в квартирі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, від`єднав провід від телевізора та попрямував на вихід з квартири, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1275/18 від 25.04.2018 року, злочинними діями ОСОБА_4 заподіяно майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 3289,83 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, суду пояснив, що злочин вчинив у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю роботи, вкрав телевізор, який належить його батькові, який потім продав за 2000 гривень.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутність, тому суд, з урахуванням того, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини, прийняв рішення про проведення судового розгляду у його відсутність.
За таких обставин, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд допитав обвинуваченого, дослідив надані стороною обвинувачення докази, матеріали, що характеризують ОСОБА_4 , докази щодо вартості викраденого майна, процесуальні документи і дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікуэ за ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду буде не тільки карою, а буде сприяти виправленню обвинуваченого.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 300 грн.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання, поглинути покаранням призначеним вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2018 року за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, визначити покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі, у відповідності до ст. 71 КК України, призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 15.11.2017 року за ч.1 ст. 309, ст. 75 КК України остаточно визначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

Строк покарання обвинуваченому обчислювати за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2018 року з 27 березня 2018 року.

Запобіжний захід обвинуваченому в кримінальному провадження,що знаходиться на розгляді не обирався, обвинуваченого доставлений етапом з місця відбування покарання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 300 грн.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1