справа №622/1235/18
провадження №1-кп/619/586/18
УХВАЛА

20 листопада 2018 року м. Дергачі
Колегія суддів Дергачівського районного суду Харківської області
у складі : головуючого судді - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника- ОСОБА_6 ,
обвинуваченого- ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт №0000277 від 22.08.2018 у відношенні обвинуваченого:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.К.Рудченськ, Борисівського району, Бєлгородської області РФ, росіянина, громадянина України, освіта неповна середня, пенсіонера, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
19.11.2018 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 за фактом вчинення кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000277 від 22.08.2018 року.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19.11.2018 року справу було призначено на підготовче судове засідання.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 18.10.2018 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 було продовжено до 22.11.2018 року включно.
Прокурор ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, вказавши, суду що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме існують підстави переховування обвинуваченого від органів суду, впливання на свідків, а також враховуючи, що обвинувачений підозрюються в скоєнні особливо тяжкого злочину, в також просив суд призначити справу до судового розгляду.
Захисник обвинуваченого, обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме: домашній арешт. Не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.
Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню, а в клопотанні захисника та обвинуваченого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Відповідно до ст. 315 ч .3 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому умисного особливо тяжкого злочину, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість заявленого клопотання.
До того ж, судове провадження про кримінальному провадженню не завершено, не допитані свідки, не досліджені матеріали справи, при цьому суд вважає, що існують ризики, які передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з цим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про підозру про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також ті обставини, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому колегія суду вважає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст. 314 КПК України.

Підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено.

Інших клопотань від учасників судового провадження, здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів не надійшло
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 36,177,194, 134,314, 315, 392 КПК України колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за фактом скоєння кримінальногно злочину, передбачених ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України вважати продовженим до 18 січня 2019 року, включно.
Призначити кримінальну справу до судового розгляду за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за фактом скоєння кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на 30 листопада 2018 року на 10.30 в приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області.

Розгляд справи провести у відкритому судовому засіданні.

Викликати в судове засідання осіб, які братимуть участь у судовому засіданні

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3