Єдиний унікальний номер 185/4689/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000090 від 12.01.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , не будучи зареєстрованим, як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи на те відповідної освіти та навиків, в грудні місяці 2015 року знаходився в приміщенні торгового центру «Сіті Центр», розташованому за адресою вул. Соборна 105 м. Павлограда, де виконував ремонтні роботи срібних та золотих виробів. 05.12.2015 року до ОСОБА_3 прийшла раніше невідома жінка ОСОБА_7 , яка принесла ОСОБА_3 на ремонт пару золотих сережок, загальною вагою 2,3 г, 585 проби, та в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману. Далі, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне вилучення чужого майна, шляхом обману, повідомив ОСОБА_7 , що він виконає ремонтні роботи золотих сережок, на що ОСОБА_7 , передала йому золоті сережки вагою 2,3 г., 585 проби. ОСОБА_3 умисно з корисливих мотивів, під приводом ремонту золотого виробу, заволодів золотими сережками, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріального збитку на суму 2192 грн. 40 коп. З золотими сережками з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 , не будучи зареєстрованим, як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи на те відповідної освіти та навиків, в грудні місяці 2015 року знаходився в приміщенні торгового центру «Сіті Центр», розташованому за адресою вул. Соборна 105 м. Павлограда, де виконував ремонтні роботи срібних та золотих виробів. До ОСОБА_3 прийшов раніше невідомий чоловік ОСОБА_5 , який приніс ОСОБА_3 на ремонт золотий ланцюжок плетіння «бісмарк» вагою 7,6 г., 585 проби та в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману. Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне, протиправне вилучення чужого майна, шляхом обману, повідомив ОСОБА_5 , що він виконає ремонтні роботи золотого ланцюжка, на що ОСОБА_5 , передав йому золотий ланцюжок плетіння «бісмарк» вагою 7,6 г, 585 проби. ОСОБА_3 умисно з корисливих мотивів, під приводом ремонту золотого виробу, повторно, заволодів золотим ланцюжком ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 7182 грн. З золотим ланцюжком з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 , не будучи зареєстрованим, як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи на те відповідної освіти та навиків, в грудні місяці 2015 року знаходився в приміщенні торгового центру «Сіті Центр», розташованому за адресою вул. Соборна 105 м. Павлограда, де виконував ремонтні роботи срібних та золотих виробів. 19.12.2015 року до ОСОБА_3 прийшов раніше невідомий чоловік ОСОБА_8 , який приніс ОСОБА_3 на ремонт золоту каблучку, вагою 9,6 г., 585 проби та в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману. Далі, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір, направлений па повторне, протиправне вилучення чужого майна, шляхом обману, повідомив ОСОБА_8 , що він виконає ремонтні роботи золотої каблучки, на що ОСОБА_8 , передав йому золоту каблучку вагою 9,6 г, 585 проби. ОСОБА_3 умисно з корисливих мотивів, під приводом ремонту золотого виробу, умисно, повторно, заволодів золотою каблучкою, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 9072 грн. З золотою каблучкою з місця вчинення злочину зник та розпорядився нею на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 , 11.04.2018 року об 04.50 год., маючи умисел на таємне, повторне викрадання чужого майна, прибув до 4 під`їзду будинку №6 розташованого по вул. Гагаріна м.Павлограда Дніпропетровської області, де побачив розподільний кабель марки ТПП 50x2x0,5, що належить ПАТ «Укртелеком» та знаходився на фасаді будинку, який вирішив викрасти. Реалізуючи свій умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою подальшого використання викраденого, за допомогою заздалегідь принесеного з собою знаряддя злочину - металевого секатору, відрізав кабель зв`язку марки ТПП 50x2x0,54, довжиною 19 метрів вартістю 1677 гривень 28 копійок, який знаходився на стіні будинку і таким чином, повторно викрав розподільний кабель. Після чого, ОСОБА_3 зробивши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кіпця, не зміг довести до кінця свій злочинний намір, спрямований па таємне викрадення кабелю, з причин, не залежних від його волі, так як в цей же день 11.04.2018 року о 05.03 год., неподалік від вищевказаного будинку, був затриманий з викраденим майном, працівниками поліції Павлоградського ВП, що виключило можливість розпорядитися викраденим майном на свій розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв би ПАТ «Укртелеком», матеріальний збиток на суму 1677 гривень 28 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред явленому йому обвинувачені визнав повністю, та суду показав, що в грудні 2015 року він працював в майстерні в приміщенні ТЦ «Сіті Центр» по вул. Соборна 105 м. Павлограда, та, виконуючи ремонтні роботи срібних та золотих виробів, заволодів золотими сережками ОСОБА_7 , яка принесла їх відремонтувати, та які не відремонтував, а переплавив, тому їх вже не має. Золото він не повернув. Таким же чином він заволодів ланцюжком, який належав ОСОБА_5 , який також не повернув, а також золотою каблучкою ОСОБА_8 . Крім того, 11.04.2018 року, приблизно о 04 год., у 4 під`їзду будинку №6 по вул. Гагаріна м. Павлограда, він за допомогою металевого секатору, який приніс з собою, відрізав кабель зв`язку, який викрав, але був затриманий працівниками поліції. Ціллю крадіжок золотих прикрас не було, не може пояснити чому він так зробив. На протязі всього часу не відшкодував шкоду в повному обсязі, так як не було грошей.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що в кінці 2015 року, точної дати не пам`ятає, він в «Сіті Центр» м. Павлограда приніс золотий ланцюжок у ремонт. Обвинувачений пояснив, що його можливо відремонтувати, та він заплатив 50% від роботи, а саме 400 грн., отримав квитанцію, тому недовіри він не відчував. Обвинувачений обіцяв швидко виконати роботу. Коли він прийшов, то обвинувачений говорив, що робота не готова. Наступні рази телефон вже не відповідав. Пізніше він дізнався, що ліцензія була на брата обвинуваченого. Грошові кошти та ланцюжок на даний час йому не повернуто. Цивільний позов підтримує. Моральна шкода полягає в тім, що він зазнав певних моральних страждань внаслідок вчинення відносно нього злочину, а саме його позбавили майна незаконним шляхом. У покаранні обвинуваченого покладається на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що в грудні місяці 2015 року, точної дати не пам`ятає, він прийшов в «Сіті Центр» м. Павлограда за оголошенням про ремонт золотих прикрас, та віддав обвинуваченому каблучку. Останній обіцяв відремонтувати золоту каблучку на протязі 10 днів, але на протязі 2 місяців роботу не було виконано. На даний час золоту прикрасу йому не повернуто, та шкоду обвинуваченим йому не відшкодовано. У покаранні обвинуваченого покладається на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що за рекламною листівкою вона дізналась про ремонт золотих прикрас. У грудні 2015 року, точної дати не пам`ятає, у «Сіті Центр» м. Павлоград вона принесла сережки, які необхідно було відремонтувати, які прийняв обвинувачений, та повідомив, що через 2 дні відремонтує. Обвинувачений видав квитанцію про ремонт сережок, оплату за ремонт вона не проводила. Коли вона здавала сережки сумнівів у неї не виникало ніяких. Сертифікатів вона не бачила, так як не звернула увагу. Вона декілька разів приїздила, але обвинувачений повідомляв, що сережки не готові. Приїхавши ще двічі, вона дізналась, що майстерня закрита, тому звернулась у поліцію. Цивільний позов вона заявляти не буде, так як їй відшкодована шкода. Міру покарання для обвинуваченого просить призначити на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що навесні 2018 року вночі о 02.00 год., точної дати не пам`ятає, вона почула з вулиці шкребіт, вишли на балкон, так як проживала на 2 поверсі, де побачила, як на трубі стоїть, як пізніше їй стало відомо обвинувачений, прикривши обличчя. Останній однією рукою тримався, іншою різав кабель, та побачивши її, втік. Знову тієї ж ночі вона почула шкребіть, знову вийшла на балкон, та побачила обвинуваченого, звернулись до нього, щоб він зупинився та уходив, але той не реагував. Взявши каструлю з водою, вона хотіла на нього полити, але не дістала, просила піти, але той продовжував різати кабель. Тоді вона викликала поліцію. Через 5 хвилин приїхали працівники поліції, та затримали обвинуваченого. Частина кабелів при цьому вже була відрізана, та лежала на землі, частина висіла.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що обвинувачений її син.
Коли захворів її син ОСОБА_11 , то необхідно було віддати вироби з майстерні. Вона попросила сина ОСОБА_12 , обвинуваченого по справі, доробити роботу, віддати вироби людям, тому той і вийшов на роботу. На роботу син вийшов з ціллю віддати вироби, а не приймати. Їй стало відомо, що обвинувачений золоті вироби переплавляв, щоб здійснювати ремонт інших виробів. До зазначеного часу обвинувачений не займався ювелірною діяльністю, так як не має освіти ювеліра.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що обвинувачений його брат. Він займався ювелірною діяльністю, мав свідоцтво. У ТЦ «Сіті Центр» м. Павлограда він орендував місце по ремонту ювелірних виробів. Коли він хворів, то брат вийшов на роботу, щоб віддати золоті вироби людям. Про скоєне дізнався від працівників поліції.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що взимку 2015 року, точної дати не пам`ятає, вона разом з чоловіком здали ланцюжок до ремонту. Обвинувачений повідомив, що ланцюжок необхідно переплавити, та зробити новий, також повідомив, що за ремонт необхідно заплатити 400-500 грн. Квитанцію той не видав. Приблизно через 2 тижні обвинувачений повідомив її чоловікові, що робота не готова. На даний час золотий виріб не повернуто.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що у грудні 2015 року, точної дати не пам`ятає, він звернувся до обвинуваченого за рекламною листівкою, так як необхідно було відремонтувати сережку дочці, та ланцюжок. Ланцюжок було відремонтовано, а сережку ні. Спочатку обвинувачений відповідав, що сережка готова, а пізніше телефон зовсім було вимкнуто. Сережки оцінює у суму, яку встановив експерт.
Аналіз показань потерпілих, свідків, викладених вище, які попереджалися про кримінальну відповідальність, на думку суду є допустимими та об`єктивними. Відсутність будь-яких протиріч між ними, дають підстави дійти висновку щодо їх логічності, послідовності та правдивості, підтверджують обставин, що підлягають доказуванню і впливають на оцінку дій обвинуваченого та підтверджують вину обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах.

Окрім показань, допитаних в судовому засіданні потерпілих, свідків, обвинуваченого, вина останнього також підтверджується іншими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.01.2016 року, відповідно до якого 10.12.2015 року ОСОБА_3 знаходячись в ювелірній майстерні магазину «Сіті Центр» по вул. Леніна, 105 м. Павлоград, шляхом обману заволодів золотим ланцюжком, який належить ОСОБА_5 (Том №1, а. с. №109);
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.04.2018 року, відповідно до якого 11.04.2018 року ОСОБА_3 , перебуваючи біля під`їзду №4 буд. 6 по вул. Гагаріна м. Павлоград. з фасаду будинку, таємно, шляхом вільного доступу, намагався вчинити крадіжку 19 метрі кабелю. (Том №1, а. с. №111);
- висновком експерта № 126 від 11.05.2018 року, згідно якого ОСОБА_16 хроническим заболеванием, болезненным расстройством психической деятельности, слабоумием, иным болезненным состоянием психики в период времени, относящийся к инкриминируемым ему деянием, не страдал и в настоящее время не страдает. Обнаруживал ранее и обнаруживает в настоящее время смешанно инкриминируемому ему деянию, испытуемый мог отдавать себе отчет в своих действиях (бездействии) и руководить ими. В настоящее время по своему психическому состоянию испытуемый также может отдавать себе отчет в своих действиях (бездействии) и руководить мим. В применении принудительных мер медицинского характера не нуждается. (Том №1 а. с. 96-98);

- листами ТОВ «Павлоградбудтех», відповідно до яких на 2 поверсі ТЦ «Сіті Центр» по вул. Леніна м. Павлоград примішення під майстерню (вироблення, ремонтування золотих та срібних виробів) надавалось в оренду (найму) фізичній особі ОСОБА_13 з 01.10.2015 року по 31.12.2015 року, ОСОБА_3 бідь-які приміщення на 2 поверсі ТЦ «Сіті Центр» по вул. Леніна м. Павлоград в оренду не надавались. (Том №1 а. с. 99-100);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30.05.2018 року, згідно якого в присутності понятих, ОСОБА_7 ,за рисами обличчя, зачіскою, вагою, впізнала чоловіка за фото №2, якому у грудні 2015 року вона надала золоті прикраси на ремонтування. (Том №1 а. с. 112-113);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30.05.2018 року, згідно якого в присутності понятих, ОСОБА_5 , за рисами обличчя, зачіскою, розрізом очей, впізнав чоловіка за фото №1, якому у грудні 2015 року він надав золоті прикраси на ремонтування. (Том №1 а. с. 115-116);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30.05.2018 року, згідно якого в присутності понятих, ОСОБА_8 , за рисами обличчя, розрізом очей, впізнав чоловіка за фото №4, якому у грудія 2015 року він надала золоті прикраси на ремонтування. (Том №1 а. с. 118-119);

- товарними чеками на реставрацію кільця, сережок. (Том №1 а.с. 121-122, 125);

- довідками директору «Роял-кредит», відповідно до яких ОСОБА_3 є клієнтом ломбарду. Та ним було закладено деякі вироби (Том №1 а.с. 123-124, 126-131);

- довідкою КЦТ № 524, відповідно до якої сума збитків щодо викраденого кабелю складає 1251,71 грн. (Том №1 а. с. 132);

- висновком експерта № 4273-16 від 08.11.2016 року, згідно якого станом на 10.12.2015 року ринкова (дійсна) вартість золотого ланцюжка 585 проби вагою 7,6 гр., з урахуванням його зносу, становить 7182 грн. Станом на 29.11.2015 року ринкова (дійсна) вартість золотої каблучки 585 проби вагою 9,6 гр., з урахуванням її зносу, становить 9072 грн. Станом на 05.12.2015 року ринкова (дійсна) вартість золотих сережок у вигляді листочка 585 проби ваг8ою 2,32 гр., з урахуванням її зносу, становить 2192,40 грн. (Том №1 а. с. №134-138);
- висновком експерта № 1328/18 від 23.04.2018 року, згідно якого середня ринкова вартість телефонного кабелю марки ТПП 50х2х0,5 довжиною 19 метрів станом на 11.04.2018 року становить 1677,28 грн. за умови, що станом на вказану дату об`єкт мав якісні споживчі характеристики. (Том №1 а. с. №141-145);
- протоколом огляду місця події, та фототаблиці до нього від 11.04.2018 року, відповідно до якого в присутності понятих, було оглянуто територію біля п`ятиповерхового житлового будинку №6 по вулиці Гагаріна м. Павлоград, де за 3 метри від входу до підходу №4 будинку №6 та було вилучено металеві ножиці з сірою пластиковою рукояткою, та 19 метрів кабелю з мідного серцевиною (том №1 а. с. № 146-148).

Наведені вище викладені докази на думку суду є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Інших протиріч у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків суду, не встановлено.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, позицію обвинувачення, суд приходить висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_3 винний заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 190 КК України.

ОСОБА_3 винний у закінченому замаху та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений вчинив злочини, які відносяться до категорії невеликої тяжкості, та середньої тяжкості, раніше не судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря -нарколога не перебуває, з 2010 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: рекурентний дипресивний розгляд, помірно виражений епізод, F33, вину визнав повністю, шкоду відшкодував частково.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 190, ч. 2 ст.190, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за їх сукупністю шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді обмеження волі.

З метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, з урахуванням того, що шкоду частково відшкодовано, та тяжких наслідків не настало, суд приходить висновку, що обвинувачений не становить небезпеку для суспільства, в зв`язку з чим його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Тому саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст. 129 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду " Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна " (далі Постанова) при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків ( ч.2 ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. З урахуванням обставин справи (ч.1 ст.1192 ЦК України) суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному розмірі, а відтак, право визначати способи відшкодування шкоди належить потерпілому.

Заявлені представником потерпілого ОСОБА_17 вимоги про відшкодування матеріальної шкоди шляхом стягнення вартості заподіяного збитку в розмірі 4122, 59 грн. підлягають частковому задоволенню, оскільки вартість телефонного кабелю по справі встановлена висновком судово-товарознавчої експертизи № 1328/18 від 23.04.2018 року у розмірі 1677,28 грн. і жодним учасником у справі не оспорюється.

Заявлені потерпілим ОСОБА_5 вимоги про відшкодування матеріальної шкоди шляхом стягнення вартості заподіяного збитку в розмірі 8084,96 грн. підлягають частковому задоволенню, оскільки вартість золотого ланцюжка 585 проби вагою 7,6 гр., з урахуванням зносу, встановлена висновком судово-товарознавчої експертизи № 4273-16 від 08.11.2016 року у розмірі 7182 грн.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд враховує положення Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року, зокрема п. 4, який встановлює, що відповідно до ст.137 ЦПК (1502-06) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. А також п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає, що потерпілий ОСОБА_5 зазнав певних моральних страждань внаслідок вчинення відносно нього злочину, а саме він був позбавлений майна шахрайським способом.
В зв`язку з зазначеним, суд вважає, що цивільний позов в частині вішкодування моральної шкоди необхідно задовольнити у частково в сумі 2000 грн.
Відповідно до ч.2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Розрахунок витрат на правову допомогу здійснюється з урахуванням положень п.3,4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», п.1,2,6 ч.19, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В зв`язку з зазначеним, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування судових витрат на правову допомогу у сумі 2000 грн. необхідно залишити без розгляду, за відсутністю опис робіт (наданих послуг), та рекомендувати звернутися до суду для вирішення вказаного питання в цивільному порядку.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 371, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у вигляді обмеження волі строком один рік;

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді обмеження волі строком два роки;

- за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді обмеження волі строком один рік п`ять місяців.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі строком на два роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комбінованого центру телекомунікацій № 524 Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» завданий злочином матеріальний збиток в розмірі 1677 (одна тисяча шістсот сімдесят сім) грн. 28 коп. В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду в розмірі 7182 (сім тисяч сто вісімдесят дві) грн., та моральну шкоду в сумі 2000 грн. В іншій частині позов залишити без розгляду.

Речові докази:

-кабель зв`язку ТПП 50х2х0,54, переданий на зберігання представнику ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_18 залишити останньому за належністю;

-садовий секатор, який зберігається в камері схову Павлоградського ВП знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .