Провадження № 1-в/470/2/19
Справа № 470/146/17
У Х В А Л А

19 лютого 2019 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Березнегуватського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування призначеного судом покарання

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , не працюючому, засудженому 28 квітня 2017 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки,

В С Т А Н О В И В :

14 січня 2019 року начальник Березнегуватського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_4 звернулася до Березнегуватського районного суду з відповідним клопотанням з якого вбачається, що вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2017 року ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки та покладенням, відповідно до ст.76 КК України, обов`язку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання і роботи. Вирок суду 30 травня 2017 року набрав законної сили та надійшов на виконання до Березнегуватського районного сектору з питань пробації. Протягом іспитового строку засуджений ОСОБА_3 неодноразово не з`являвся на реєстрацію, мав випадки несвоєчасного прибуття на реєстрацію до районного сектору з питань пробації, притягався до адміністративної відповіідальності.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча викликався в установленому порядку (а.с.115).

Представник Березнегуватського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області клопотання підтримала, надавши до суду письмову заяву, просила про розгляд справи за її відсутності. (а.с.117)

Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з наступних підстав.

Пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно дост.166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільненнявід відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Таке подання вноситься органом пробації після застосування до засудженого письмового попередження.

Частиною 6 ст.166 КВК України встановлено, що у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільненнявід відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Із матеріалів справи вбачається, що вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2017 року ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки та покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. (а.с.3-4).

На обліку в сектору з питань пробації ОСОБА_3 перебуває з 31 травня 2017 року по даний час. 06 вересня 2017 року останній був ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість ухилення від виконання покладених судом обовязків та систематичного порушення громадського порядку, зокрема про обовязок з`являтися для реєстрації, про що свідчить дана ним підписка ( а.с.32).

30 березня 2018 року інспектор Березнегуватського РС з питань пробації Південного МРУ ПВКП та пробації Мінюста звертався до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений чотири рази (19.09.2017р.; 03.10.2017р.; 17.10.2017р.; 20.03.2018 р.) без поважних причин не з`являвся на планову реєстрацію, а також 06.09.2017 року притягувався до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області суду від 10 квітня 2018 року в задоволенні даного клопотання відмовлено з тих підстав, що судом не встановлено систематичного характеру вчинення засудженим правопорушень, що не може свідчити про його небажання стати на шлях виправлення.

Тому посилання начальника Березнегуватського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області в клопотанні від 14 січня 2019 року на факти вчинення засудженим правопорушень в період до 10 квітня 2018 року - дня відмови судом у задоволенні раніше внесеного клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, судом не приймається до уваги, оскільки так і не знайшли свого підтвердження, а зазначена ухвала суду перебуває в законній силі до даного часу.

Також не являються достатніми для задоволення вказаного клопотання і посилання на визначені ч.2 ст.166 КВК України підстави для звернення до суду, оскільки встановлені судом обставини не свідчать про умисне ухилення засудженого від виконання покладених судом обовязків та небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, засуджений ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, ніяких заходів щодо його доставки в судове засідання органом виконання покарання вжито не було, а ст.539 КПК України не передбачено можливості прийняття судом рішення щодо направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком у відсутності засудженого.

З огляду на викладене, керуючись ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання начальника Березнегуватського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2017 року - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Березнегуватський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1