Справа № 580/2427/18
Номер провадження 1-кп/580/243/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000424 від 23.10.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Томаріно Бериславського району, Херсонської області, українки, громадянки України, освіта середня, не одруженої, не працюючої, маючої неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 20.07.2018 року Лебединським райсудом за ч.1 ст. 185 КК України до 80 год. громадських робіт;

за ч. 2 ст. 389 КК України;

В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 20 липня 2018 року була засуджена Лебединським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт. 11.09.2018 року співробітниками Лебединського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» обвинуваченій під розписку було роз`яснено порядок та умови відбування покарання і видано направлення для його відбування при Михайлівській сільській раді Лебединського району Сумської області.

12.09.2018 року ОСОБА_4 було залучено до виконання громадських робіт а в Михайлівській сільській раді Лебединського району Сумської області складено графік роботи засудженої, з яким ОСОБА_4 була ознайомлена.

Проте, обвинувачена не стала відбувати покарання належним чином, не маючи на те поважних причин та не зважаючи на виклики до Лебединського районного сектору філії ДУ «Центр пробації», де 10.10.2018 року, 18.10.2018 року з нею проводилися профілактичні бесіди, під час яких їй було повторно і неодноразово роз`яснено наслідки неявки для відбування громадських робіт та попереджено про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування призначеного судом покарання, ОСОБА_4 не вийшла на роботу в період часу з 28.09.2018 року по 18.10.2018 року, надавши працівникам Лебединського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» письмові пояснення, в яких зазначила, що не відбувала громадські роботи, не маючи для цього поважних причин так як не бажала працювати та вживала спиртні напої.

Крім того, 01.10.2018 року обвинувачена не з?явилася за викликом до Лебединського районного сектору філії ДУ «Центр пробації», а в подальшому ОСОБА_4 повідомила його співробітників що відмовляється відбувати покарання у виді громадських робіт і на роботу не вийшла.

Тобто із призначених судом 80 год. громадських робіт обвинувачена відпрацювала 48 годин, а від відпрацювання 32 годин громадських робіт ухилилася, не маючи на те поважних причин.

Таким чином ОСОБА_4 ухилилася від відбування призначеного судом покарання.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України, так як вона здійснила ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитана в судовому засідання обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялася і пояснила суду, що 20.07.2018 року вона була засуджена Лебединським районним судом до покарання у виді 80 годин громадських робіт, які вона мала відбувати при Михайлівській сільській раді Лебединського району Сумської області з 12.09.2018 року. Але, не зважаючи на зроблені їй роз`яснення порядку і умов відбування покарання та на неодноразові попередження співробітників Лебединського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування громадських робіт, вона відпрацювавши в вересні 2018 року 48 годин громадських робіт, і умисно, не маючи на те поважних причин протягом вересня - жовтня 2018 року не стала виходити на роботу, а в подальшому взагалі відмовилася відбувати покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків і інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході дізнання та досудового слідства, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченим та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються, що дає можливість визнати винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

При визначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченою правопорушення згідно ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання обвинуваченою своєї вини та її щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом під час розгляду справи встановлено не було.

Крім того, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, стан здоров`я обвинуваченої, її матеріальний і сімейний стан та її характеристику з місця проживання.

Враховуючи всі ці обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання у виді арешту, в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 389 України, поскільки саме це покарання є необхідним і достатнім для її виправлення попередження нових злочинів.

Крім того, суд вважає необхідним застосувати ч. 1 ст. 71 КК України і призначивши покарання за вчинений злочин, визначити обвинуваченій остаточне покарання за сукупністю вироків, повністю приєднавши до покарання, призначеного за ч. 2 ст. 389 КК України невідбуту частину покарання за вироком Лебединського райсуду від 20.07.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 4 днів арешту, застосувавши ст. 72 КК України і виходячи і з співвідношення, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід у справі не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 349, 368, 370-371, 373-376 КПК України;

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити їй покарання по цьому закону у виді арешту на строк 1 місяць. Застосувати ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України і за сукупністю вироків до покарання, призначеного за ч. 2 ст. 389 КК України повністю приєднати покарання, невідбуте за вироком Лебединського райсуду від 20 липня 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 4 днів арешту і остаточно визначити до відбуття покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 4 (чотири) дні.

Строк покарання засудженій ОСОБА_4 вважати з моменту затримання після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід у справі не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1