Справа № 520/8672/16-к
Провадження № 1-кп/520/179/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2019 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши в приміщенні суду у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст. 115 ч.2 п.п.6, 9, 12; 187 ч.4, 289 ч.2, 146 ч.3, 263 ч.1 КК України; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст. 115 ч.2 п.п.6, 9, 12; 187 ч.4, 289 ч.2, 146 ч.3 КК України; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст. 187 ч.3, 146 ч.3, 396 ч.1 КК України; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст. 187 ч.3, 146 ч.3, 396 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинуваченим обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено до 25.03.2019 року.

Згідно до ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду зокрема обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку прокурора, захисників та обвинувачених, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 331 ч.2 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , належить прийняти до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах.

Крім того, при вирішенні цього питання також належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення.

А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Крім того, слід врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою розгляду провадження, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.

Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюються у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, а зважаючи, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії дослідження доказів під час судового розгляду, суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В зв`язку з викладеним суд вважає ризики, передбачені ч.1 п.п. 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, доведеними.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування інших запобіжних заходів ( відповідно до правової позиції, викладеній в п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України) колегія суддів зважає на наступне.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими, а також зважаючи на те, що на стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, виключають можливість обрання відносно підозрюваних більш м`якого запобіжного заходу, оскільки жоден такий захід, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, суд вважає неможливим запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, слід зважати на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистості, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладених в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

В зв`язку з викладеним, суд вважає, що в даній кримінальній справі, на час вирішення вказаного питання, з урахуванням викладених в ухвалі обставин кримінального провадження, суспільний інтерес переважає над особистими інтересами обвинувачених.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.

Суд вважає доцільним, з урахуванням того, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинило загибель людини, а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, з застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-317, 331 ч.3, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ОУВП УДПтС України в Одеській області (№21) на два місяці, тобто до 18.05.2019 року.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в ОУВП УДПтС України в Одеській області (№21) на два місяці, тобто до 18.05.2019 року.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в ОУВП УДПтС України в Одеській області (№21) на два місяці, тобто до 18.05.2019 року.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в ОУВП УДПтС України в Одеській області (№21) на два місяці, тобто до 18.05.2019 року.

Ухвала припиняє свою дію 18.05.2019 року та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3