Справа № 1-464/10
Провадження № 1-в/161/367/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 14 грудня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 подав до суду клопотання про скасування арешту на земельну ділянку площею 0,12 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться в с.Боратин Луцького району Волинської області, кадастровий номер :01:001:3375. Клопотання мотивує тим, що 24 березня 2010 року постановою старшого слідчого прокуратури м.Луцька ОСОБА_4 в рамках кримінальної справи накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_5 , однак 26 серпня 2009 року зазначена земельна ділянка була передана ОСОБА_5 йому у власність на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого нотаріусом Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_6 . Окрім того кримінальну справу розглянуто по суті, та прийняте кінцеве рішення, а тому просить скасувати арешт на вищевказану земельну ділянку.

В судове засідання власник майна ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та справи, вважає, що клоптання слід задовольнити.

Як вбачається з вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2010 року ОСОБА_5 було визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених за ст.ст.366 ч. 2, 222 ч.2, 190 ч.3, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України та призначено покарання на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки. При цьому, додаткового виду покарання у виді конфіскації майна до засудженої не було застосовано.

Разом з тим, при постановленні згаданого вироку судом не було вирішено питання про зняття арешту з належної заявнику земельної ділянки, який було накладено відповідно до положень ст.126 КПК України в редакції 1960 року, якою регулювався порядок забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Згідно із п. 8 ст. 324 КПК України(в редакції 1960 року) при постановленні вироку суд має вирішити питання, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна

Враховуючи те, що питання про скасування арешту підлягало вирішенню, однак, не було вирішено судом під час постановлення вироку, таке питання підлягає вирішенню за відповідною заявою власника майна.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обовязків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно до п. 9 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено, що на момент винесення постанови старшим слідчим прокуратури м.Луцька ОСОБА_4 про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 - земельна ділянка належала на праві власності ОСОБА_3 відповідно до договору дарування земельної ділянки від 26 серпня 2009 року.

Враховуючи, що судовий розгляд за обвинуваченням ОСОБА_5 закінчився при ухваленні вироку 20.10.2010 року, вказане нерухоме майно не є власністю засудженої, до вказаного нерухомого майна не було застосовано конфіскацію, тому суд вважає, що захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна, який застосований постановою старшого слідчого прокуратури м.Луцька ОСОБА_4 відносно вказаного нерухомого майна підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 174, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати арешт на земельну ділянку площею 0,12 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться в с.Боратин Луцького району Волинської області, кадастровий номер :01:001:3375, накладений постановою старшого слідчого прокуратури м.Луцька ОСОБА_4 від 24 березня 2010 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий