Справа №612/81/19
Провадження №1-кп/612/23/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000017, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Красний Лиман Донецької області, громадянки України, не працюючу, з середньою освітою, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 19.06.2001 Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 117, ч. 2 ст. 118, ч. 1 ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 6 років позбавлення волі. 24.02.2005 на підставі постанови Іллічівського районного суду м. Маріуполь Донецької області умовно-достроково звільнена з невідбутим строком 11 місяців 3 дні; 11.11.2013 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 3 років позбавлення волі, 03.02.2014 року звільнена з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 24 січня 2019 року, близько 17 год. 20 хв., перебуваючи в приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зі столу в одній із кімнат таємно викрала грошові кошти у розмірі 265 грн, які належать потерпілій ОСОБА_3 та в подальшому з місця події зникла та викраденим коштами розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 265 гривень.
У судовому засіданні встановлено, що 29 січня 2019 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_3 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди потерпіла та підозрювана дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, інших істотних для даного кримінального провадження обставин.
Прокурор, потерпіла та обвинувачена у судовому засіданні заявили клопотання про затвердження цієї угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні, обставини вчинення кримінального правопорушення як вони викладені у обвинувальному акті підтвердила.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме 24 січня 2019 року, близько 17 год. 20 хв., перебуваючи в приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зі столу в одній із кімнат таємно викрала грошові кошти у розмірі 265 грн, які належать потерпілій ОСОБА_3 , завдавши потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 265 гривень.
Також вказаною угодою визначене покарання, яке повинна нести ОСОБА_4 . За ч.1 ст.185 КК України їй має бути призначено покарання у виді 220 годин громадських робіт.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зокрема те що відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є наступне.
Згідно п.1 ч.1 ст.473 КПК України: для обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Відповідно до ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.
Відповідно до ч.3 ст.424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:
1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди потерпілого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; нероз`яснення потерпілому наслідків укладення угоди;
3) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Згідно ч.1 ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення - потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 476 КПК України клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.
Згідно ч. 3 ст. 476 КПК України суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.
Згідно ч. 4 ст. 476 КПК України ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Згідно ч.5 ст.476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 185 КК України, який згідно ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ч.5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Вищенаведені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення та наслідки її невиконання потерпілій та обвинуваченій у судовому засіданні роз`яснені.
Суд переконався, що укладена угода сторонами є добровільна, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Потерпіла у судовому засіданні пояснила, що жодних претензій до обвинуваченої вона не має.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Дослідженням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона одружена, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не пребуває, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності та відбувала покарання в місцях позбавлення волі. За місцем проживання характеризується формально позитивно.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, повертаючи їх власнику потерпілій ОСОБА_3 .
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і відсутні підстави для його обрання.
Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 314,373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 29 січня 2019 року про примирення між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винуватою за ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 220 (двісті двадцять) годин громадських робіт.
Запобіжний захід до набрання вироком законної силу ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази: грошові кошти у сумі 265 (двісті шістдесят п`ять) гривень, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, повернути ОСОБА_3 як власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1