Справа № 369/3549/17
Провадження № 1-кп/369/245/19
В И Р О К
іменем України
27.03.19 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001195 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, який має середньо-спеціальну освіту, раніше судимий, останній раз вироком від 11.11.2005 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 4 ст. 187 КК України до 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, звільненого 11.07.2012 року на підставі ухвали від 03.07.2012 року Конотопського міськрайонного суду Сумської області умовно-достроково з невідбутим строком 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 10 (десять) днів, який утримується під вартою в умовах Київського СІЗО,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

встановив:

03 березня 2017 року близько 21 години ОСОБА_10 , будучи раніше судимим вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11.2005 року за ч. 4 ст. 187 КК України, звільнившись з місць відбування покарання, належних висновків для себе не зробив та, перебуваючи в АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я в момент заподіяння, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході сварки, яка виникла між ним та потерпілим ОСОБА_9 , наніс останньому близько чотирьох ударів кулаком в обличчя, в результаті яких ОСОБА_9 , не втримавши рівноваги, впав на землю, отримавши, відповідно до висновку експерта № 51 від 15.03.2017 року, тілесні ушкодження у виді перелому другого зуба та сколу третього зуба на верхній щелепі зліва, рубець на слизовій оболонці верхньої губи зліва, синець нижньої повіки лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та рубець, що може бути наслідком загоєння забитої рани, який відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після чого, доводячи свої злочинні дії до кінця, діючи з корисливих мотивів, в той момент як потерпілий перебував на землі, ОСОБА_10 відкрито заволодів майном, що належить ОСОБА_9 : мобільним телефоном марки «Samsung LaFleur GT-S 5230» червоного кольору вартістю 399 грн. із сім-картою мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 399 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у висунутому обвинуваченні визнав на пояснив, що в нього був давній конфлікт з ОСОБА_9 , який був винен йому незначну суму коштів, 03.03.2017 року він зустрів ОСОБА_11 та вдарив його, коли той впав, він забрав у нього мобільний телефон на відшкодуванням свого боргу. На початку зустрічі з ОСОБА_12 був присутній брат ОСОБА_13 ОСОБА_14 , який дав ОСОБА_15 цигарку та пішов у своїх справах. Обвинувачений ОСОБА_16 виявив бажання про відшкодування шкоди у добровільному порядку, у зв`язку з чим просив відкласти розгляд справи та надати йому час.
В подальшому, ОСОБА_10 в судове засідання не прибув, у зв`язку з чим був оголошений в розшук, затриманий та доставлений в суд під конвоєм, після застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою утримувався в ДУ «Київський СІЗО». Після затримання коштом родичів відшкодував завдану його діями шкоду, свою неналежну процесуальну поведінку пояснив тим, що дізнався, що ОСОБА_17 помер, тому вважав, що і розгляд справи на цьому припинено, від правоохоронних органів не переховувався, навпаки почав вести соціальний спосіб життя, турбується про рідних, опікується пристарілою бабусею, яка потребує постійного стороннього догляду. За вчинене просив його суворо не карати, не позбавляти волі, дати шанс довести, що він може бути гідним членом суспільства.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні 23.03.2018 року пояснив, що дійсно ОСОБА_18 його давній знайомий, який побив його 03.03.2017 року, проте особливих претензій він до обвинуваченого не має, окрім як з приводу відшкодування коштів, які він витратив на лікування. В день конфлікту ОСОБА_19 був на підпитку, пам`ятає, що ОСОБА_14 пригостив його цигаркою.
Подальше судове провадження відбулось за відсутності потерпілого ОСОБА_9 , який, відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 302, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від закритої черепно-мозкової травми, отриманої за обставин, не пов`язаних з даним кримінальним провадженням.
Разом з цим, 07.03.2019 року брат померлого потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_20 отримав 5000 грн. у відшкодування шкоди, завданої діями ОСОБА_10 .

З досліджених судом документів слідує, що 04.03.2017 року до ЄРДР за № 0001195 були внесені відомості за ч. 2 ст. 187 КК України за заявою ОСОБА_9 про те, що 03.03.2017 року близько 21 години біля будинку АДРЕСА_2 двоє наглядно відомих чоловіка після прохання надати гроші та відповіді заявника про їх відсутність, заподіяли тілесні ушкодження ОСОБА_9 та заволоділи його мобільним телефоном «Samsung» бордового кольору з сім-картою НОМЕР_1 та грошима заявника в сумі 30 грн. (а.с. 96).

Заяву про вчинений злочин у ОСОБА_9 було прийнято 03.03.2017 року в м. Боярка старшим о/у ВКП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_21 (а.с. 97).

Під час огляду місця події, проведеного 03.03.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 , потерпілий ОСОБА_9 вказав місце скоєння злочину, на місці подій нічого не виявлено та не вилучалось, камер відеоспостереження на вказаній території не виявлено (а.с. 98-100).

Згідно рапорту старшого інспектора Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_22 04.03.2017 року в 00.42 по спецлінії «102» від лікаря було отримано повідомлення про надання медичної допомоги ОСОБА_9 з приводу побиття невідомими та викрадення у нього майна (а.с. 101).

Під час огляду місця події, проведеного 10.03.2017 року за адресою: АДРЕСА_3 , громадянин ОСОБА_10 добровільно надав для огляду мобільний телефон марки «Samsung» GTS 5230 IMEI НОМЕР_2 , при огляді вказаного мобільного телефону встановлено, що у нього відсутня задня кришка корпусу, акумуляторна батарея, сім карта, вказаний мобільний телефон вилучено у якості речового доказу (а.с. 102-104).

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 16.03.2017 року, вартість б/в мобільного телефону «Samsung LaFleur GT-S 5230», станом на 03.01.2017 року складає 399 грн. (а.с. 108).

Згідно медичних довідок № 1521, 1522, виданих ЦРЛ Києво-Святошинського району у ОСОБА_9 04.03.2017 року було діагностовано ЗЧМТ: струс головного мозку, забої та садна м`яких тканин обличчя, параорбітальна гематома зліва, ЗТГК забій грудної клітини; крім того вказано, що за результатами освідування на стан сп`яніння на приладі «Драгер» у повітрі, видухнутому ОСОБА_9 зафіксовано 1,56 проміле етилового спирту, від госпіталізації ОСОБА_9 категорично відмовився (а.с. 109).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 51 від 17-22.03.2017 року при судово-медичному огляді 17.03.2017 року у ОСОБА_9 було виявлено перелом 2-го зуба та скол 3-го зуба на верхній щелепі зліва, рубець на слизовій оболонці верхньої губи зліва, синець нижньої повіки лівого ока. Виявлені тілесні ушкодження утворились не менш ніж від двох дій тупого предмету (предметів), за давністю можуть відповідати 03.03.2017 року; синець та ушкодження зубів відносяться до легких тілесних ушкоджень; рубець може бути наслідком загоєння забитої рани, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для її загоєння необхідно більше 6, але менше 21 дня (а.с. 110).

Під час проведення слідчого експерименту 24.03.2017 року за участі ОСОБА_9 , було встановлено, що 03.03.2017 року близько 21 години потерпілий ОСОБА_9 рухався в напрямку свого місця проживання по АДРЕСА_4 , де зустрів двох наглядно знайомих ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . Зі слів потерпілого ОСОБА_18 напав на нього при цьому наніс два удари кулаком в обличчя від яких ОСОБА_15 не втримав рівноваги та впав на землю, далі не пам`ятає, але на його думку ОСОБА_24 та ОСОБА_23 відтягнули його в бік та ОСОБА_23 продовжив наносити йому удари, а потім заволодів його мобільним телефоном та зник у невідомому напрямку. На запитання слідчого ОСОБА_9 повідомив, що бачив як його бив та забирав мобільний телефон ОСОБА_10 , під час подій ОСОБА_25 він не бачив (а.с. 125-129).

Під час проведення слідчого експерименту 24.03.2017 року за участі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , було встановлено, що 03.03.2017 року близько 21 години ОСОБА_10 рухався по вул. Садовій разом зі своїм молодшим братом ОСОБА_26 , поряд з будинком 31А вони зустріли наглядного знайомого ОСОБА_27 , який привітався з ними та у ОСОБА_24 попросив цигарку, потім у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відбулась розмова, під час якої ОСОБА_10 почав наносити удари кулаком в обличчя ОСОБА_9 , який впав на землю та ОСОБА_10 продовжував наносити удари ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_10 із задньої кишені джинсів, в які був одягнений ОСОБА_9 , дістав мобільний телефон «Самсунг» червоного кольору, який забрав та пішов у своїх справах далі. На запитання слідчого ОСОБА_10 повідомив, що ОСОБА_14 при зустрічі з ОСОБА_15 дав йому цигарку та пішов у своїх справах, він не був присутнім під час їхнього конфлікту. На дане уточнення ОСОБА_9 заперечив та повідомив, що його з дороги в бік стягнули ОСОБА_10 та ОСОБА_28 , проте всі інші дії по відношенню до нього вчиняв ОСОБА_10 (а.с. 130-134).

За таких обставин, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що допитаний судом обвинувачений та потерпілий дали правдиві послідовні показання, які узгоджуються між собою та підтверджуються дослідженими у справі письмовими документами.

Тому, враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 187 КК України доведена повністю, тому кваліфікує його дії ОСОБА_10 за вказаною статтею як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, мотиви вчиненого, спрямованість умислу, конфліктну обстановку, яка передувала злочину, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 187 КК України відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_10 раніше судимий вироком від 11.11.2005 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 4 ст. 187 КК України до 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, на момент вчинення даного злочину судимість в нього непогашена та не знята, на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно, обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене та добровільне відшкодування завданої шкоди, обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому, з огляду на встановлене, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна на підставі ст. 69 КК України, з урахуванням двох визнаних судом обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь вчиненого ОСОБА_10 злочину, строком нижче, від найнижчої межі, передбаченою санкцією ч. 2 ст. 187 КК України, зі звільненням від призначеного покарання з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 може відбуватися в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

При застосуванні при призначенні покарання ст. ст. 69, 75 КК України суд вважає, що своїм ставленням до вчиненого, каяттям, у щирості якого сумніву не виникає, добровільним відшкодуванням шкоди, обвинувачений ОСОБА_10 довів, що став на шлях виправлення та перевиховання, та заслуговує на довіру суспільства.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та обов`язок, передбачений п. 4 ч. 2 ст. 76 КК України, - виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

До набрання вироком законної сили застосований до обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» скасувати, звільнивши ОСОБА_10 з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази у справі:

-2 CD-диска з відеозаписами слідчих експериментів, залишити в матеріалах кримінального провадження.

-мобільний телефон «Samsung LaFleur GT-S 5230» червоного кольору, згідно розписки (а.с. 111) переданий ОСОБА_9 , залишити у користуванні родичів потерпілого.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1