Справа № 504/192/19
Провадження № 1-кс/504/180/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу

18.01.2019 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,
за участі слідчого ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 15.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, до підозрюваного,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Чегерин Березівського району Одеської області, українцю за національністю, громадянину України,

офіційно не працевлаштованому, не одруженому, не зареєстрованому, який тимчасово проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше засудженому:

- 17.05.2006 Березівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 187, ст. 304 КК України до 8 років позбавлення волі в ВТК;

-15.11.2012 Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років та 2 місяців позбавлення волі в ВТК;

-27.12.2017 Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років з випробувальним терміном на 3 роки;

в Роздільнянському районному суді Одеської області на даний момент перебуває на розгляді обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

затриманий в порядку ст. 208 КПК України 16.01.2019 року о 17.35 год,

17 січня 2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2019 року слідчий СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , подав до Комінтернівського районного суду Одеської області погоджене із прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області клопотання про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 15.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

На обґрунтування свого клопотання слідчий послався на наступні фактичні обставини:

ОСОБА_6 , 14 січня 2019 року, біля 23.00 години, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебував на вул. Богдана Хмельницького в с.Кремидівка Лиманського району Одеської області, де проходячи повз будинку АДРЕСА_2 , у нього виник злочинний намір, спрямований на проникнення до вказаного житла та таємне викрадення майна, яке у ньому знаходиться.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу зайшов на подвір`я земельної ділянки, підійшов до вхідних дверей веранди, де шляхом розбиття дверного скла проник до приміщення будинку за вищевказаною адресою.

Під час, перебування у житлі, ОСОБА_6 виявив господарку приміщення ОСОБА_7 .

У подальшому, усвідомлюючи, що його злочинні дії виявлені іншою особою, ігноруючи зауваження потерпілої ОСОБА_7 їх припинити, ОСОБА_6 , із застосуванням насильства до останньої, яке виражалося у нанесенні їй неодноразових ляпасів, та яке не є небезпечним для її життя чи здоров`я, відкрито заволодів майном потерпілої, а саме:

телевізором «Saturn», моделі ST-TV21F2, вартістю 300 гривень, телевізійним тюнером Т-2, торгівельної марки «Openbox», з підсилювачем та антенним кабелем, загальною вартістю 400 гривень, мобільним телефоном марки «MINT», моделі «CQ1801», серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕЙ 2: НОМЕР_3 , вартістю 280 гривень, облаштованим сим-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка не представляє для потерпілої цінності, мобільним телефоном марки «ergo», моделі «F181 Step», серійний номер НОМЕР_4 , ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , без сим-картки, вартістю 200 гривень, обігрівачем невстановленої марки та моделі, вартістю 100 гривень, та грошовими коштами в сумі 4 360 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Тим самим, своїми незаконними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 5 640 гривень.

16.01.2019 року о 17.35 год. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Кримінальне правопорушення кваліфіковано органом досудового розслідування за статтею 186 частина 3 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаний з проникненням у житло, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
17 січня 2019 року слідчим СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області складено та погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області повідомлення підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яке 17.01.2019 року вручено ОСОБА_6 .

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у клопотанні, повністю вважав доведеним обгрунтованість повідомленої підозри.

Прокурор посилався на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:
Підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зокрема, прокурор зазначив, що у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, він неодружений, відсутнє постійне місце роботи, навчання та проживання, так як підозрюваний не зареєстрований за жодною з адрес, а на території Лиманського району Одеської області проживає тимчасово, без реєстрації. Отже, на думку органу досудового розслідування, наявний ризик переховування підозрюваного.

Орган досудового розслідування стверджує, що наявний ризик впливу підозрюваним на потерпілу ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні, що, як вказує слідчий, підтверджується тим, що ОСОБА_6 проживає на сусідній вулиці, тому шляхом вмовляння, переконання чи погроз може вплинути на неї з метою зміни показань під час досудового розслідування та, у подальшому, судового розгляду, так як жоден доказ, зібраний під час досудового розслідування, не має наперед встановленої сили та досліджується безпосередньо під час судового розгляду.

Крім того, орган досудового розслідування стверджує, що наявний ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, що, як вказує слідчий, підтверджується тим, що ОСОБА_6 , будучи засудженим: 17.05.2006 Березівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 187, ст. 304 КК України до 8 років позбавлення волі в ВТК, 15.11.2012 Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років та 2 місяців позбавлення волі в ВТК та 27.12.2017 Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років з випробувальним терміном на 3 роки не змінив відношення до свого способу життя, знову підозрюється у вчиненні майнового корисливого, злочину, більш того, вчиненим із застосуванням насильства до потерпілої, а тому, слідчий вважає, що підозрюваний повторно може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та вирішити питання обрання менш суворого запобіжного заходу, зокрема можливості внесення застави.
Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов до наступних висновків:
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».
За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, що є тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України.
В силу ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та наданими до клопотання доказами, а саме:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.01.2019 від ОСОБА_7 , яка повідомила про обставини вчиненого відносно не кримінального правопорушення;

-витягом з ЄРДР від 18.01.2019 року;

-протоколом огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_2 від 15.01.2019 з таблицею ілюстрацій до нього, в якому зафіксоване пошкодження дверного скла до вказаного будинку та цілковитий безлад всередині його приміщень;

-актом про застосування службового собаки від 15.01.2019, згідно якого службова собака за кличкою «Каріна» розпочавши свою роботу від речей, які чіпав ймовірний злочинець, закінчила її біля домоволодіння, яке розташовано по сусідству із місцем тимчасового помешкання ОСОБА_6 , а саме по АДРЕСА_1 ;

-протоколом огляду від 15.01.2019 з таблицею ілюстрацій до нього, в ході проведення якого в приміщення житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , де тимчасово мешкає підозрюваний ОСОБА_6 , співробітниками поліції було виявлено основну частину відкрито викраденого у ОСОБА_7 майна, а саме: три полімерні фрагменти задньої частини корпусу телевізору «Saturn», чорного кольору, напіврозукомплектований телевізор «Saturn», два телевізійні динаміки, телевізійний тюнер Т-2, торгівельної марки «Openbox» в корпусі чорного кольору, підсилювач з телевізійним кабелем, білого кольору, мобільний телефон марки «MINT» моделі «CQ1801», серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «ergo» моделі «F181 Step», серійний номер НОМЕР_4 , ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , грошові кошти в сумі 200 гривень;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 16.01.2019 в ході якого вона описала про обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.01.2019 в ході якого вона описала про обставини повернення додому її співмешканця ОСОБА_6 з раніше невідомими їй речами, які відбувалися в ніч на 15.01.2018;

-поясненнями ОСОБА_6 ;

-іншими доказами у їх сукупності, які зібрані у ході досудового розслідування.

Слідчий суддя дослідивши додані до клопотання матеріали, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання свідків, письмові докази та інші) свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити правопорушення, прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів та отримані у порядку встановленому Кримінальним процесуальним Кодексом України.
Слідчий суддя враховує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характер підозрюваного, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування ОСОБА_6 виглядає переконливою, оскільки підозрюваний фактично не зареєстрований за жодною адресою, не має постійного місця проживання, не має у власності нерухомого майна, не має неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, що беззаперечно може вказувати на наявність обгрунтованого побоювання у органу досудового розслідування про небезпеку переховування підозрюваного, принаймі на початковій стадії досудового розслідування.

Отже ризик переховування доведений.

Слідчий суддя враховує, що реальна небезпека чинення тиску на потерпілу може мати місце на початковій стадії досудового розслідування цієї справи, і може зменшитись лише з певним часом (справа Летельє проти Франції, 12369/86, 26 червня 1991 року).

Отже цей ризик слідчий суддя вважає слушним, оскільки мають бути допитані безпосередньо потерпіла, та встановлені свідки даного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Зокрема, орган досудового розслідування надав беззаперечні докази того, що підозрюваний раніше був засуджений за вчинення аналогічного корисливого злочину, а інкримінований злочин вчинений у період звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Слідчий суддя приймає до уваги принцип невинуватості особи, враховує повагу до особистої свободи і недоторканості особи, однак зважує ці принципи у сукупності із цілями і завданнями кримінального провадження, якими у відповідності до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя, виходячи із правил ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає можливим не обирати альтернативний запобіжний захід, і не застосовувати право визначати розмір застави, оскільки інкримінований підозрюваному злочин вчинений із застосуванням насильства до потерпілої.

Таким чином обрання альтернативного запобіжного заходу неможливо.

Слідчий суддя враховує, що сторона захисту не надала обгрунтованих доказів, які б спростували наявність наведених ризиків, або істотно їх знижували.

З урахуванням досліджених матеріалів справи, приймаючи до уваги обсяг процесуальних дій, які необхідно провести органам досудового слідства, враховуючи необхідність дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя вважає що вказаний прокурором строк тримання під вартою підозрюваного буде достатнім та розумним.
Строк обраного запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, 178, 314-316,369-372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , -задовольнити.
Обрати на час досудового розслідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, без можливості внесення застави.
Строк тримання під вартою враховувати з 16 січня 2019 року 17.35 год.
Строк дії ухвали завершується 16 березня 2019 року 17.35 год.
Ухвалу для організації її виконання направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», та до Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області для здійснення належного контролю.
Ухвала слідчого судді виконується негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1