Справа № 468/1669/18-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

15.02.2019 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000315 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Баштанського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході підготовчого судового засідання прокурор просив призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, просив призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні та викликати в судовий розгляд учасників кримінального провадження, інших клопотань не заявляв.

Потерпіла та її представник не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Крім того представник потерпілої подала письмове клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу із особистого зобов`язання на тримання під вартою. Мотивує клопотання тим, що обвинувачений раніше судимий, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, не вживає заходів до відшкодування завданої шкоди, тому може порушувати умови особистого зобов`язання.

Також представник потерпілої для забезпечення підготовки до судового розгляду в порядку ст. 315 КПК України подав клопотання про вжиття заходів для встановлення належного обвинуваченому майна та накладення на нього арешту.

Залучений судом за призначенням захисник обвинуваченого не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, проти задоволення клопотання представника потерпілої про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою заперечив за безпідставністю, також вважав, що відсутні підстави для арешту майна обвинуваченого, оскільки його цивільно-правова відповідальність застрахована.

Обвинувачений не заперечував проти призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши прокурора, потерпілу та її представника, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією з основоположних загальних засад кримінального провадження є забезпечення права на захист на всіх стадіях кримінального провадження, в тому числі і на стадії закінчення досудового розслідування у формі звернення до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

З обвинувального акта та матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений бажав участі в кримінальному провадженні захисника та адвокат ОСОБА_8 був залучений до участі у справі в якості захисника обвинуваченого на досудовому розслідуванні постановою слідчого від 12.11.2018 року та захищав обвинуваченого під час вручення повідомлення про підозру та на стадії закінчення досудового розслідування у формі звернення до суду з обвинувальним актом (складення та затвердження обвинувального акта).

Згідно зі ст. 45 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію). Захисником не може бути адвокат, відомості про якого не внесено до Єдиного реєстру адвокатів України або стосовно якого у Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю.
При цьому, згідно з даними з Єдиного реєстру адвокатів України право на заняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_8 зупинено на підставі рішення № 66 Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області на період з 23.11.2018 року по 23.02.2019 року згідно з п. 3 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ч.4 ст. 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює.

Згідно зі ст. 293 КПК України одночасно з переданням до суду обвинувального акта прокурор зобов`язаний під розписку надати підозрюваному та його захиснику копію обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування. Обов`язковість таких дій пов`язана не тільки з правами захисника, які передбачені ч.4 ст. 46 КПК України, а й з правом особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, на захист.

Відповідно до ч.2 ст. 20 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.
Однак на час складення та затвердження обвинувального акту 28.11.2018 року та вручення його обвинуваченому та адвокату ОСОБА_8 право на зайняття адвокатською діяльністю останнього було зупинено, що вказує на те, що ОСОБА_8 на той момент відповідно до вимог КПК України не міг бути захисником ОСОБА_4 та захищати інтереси останнього на стадії завершення досудового розслідування, але слідчий та прокурор при виконанні вимог ст. 291, 293 КПК України на це уваги не звернули та не перевірили вказані обставини і в супереч вимогам ч.2 ст. 20 КПК України не забезпечили підозрюваному право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним захисника.
Таким чином, на завершальній стадії досудового розслідування всупереч загальним засадам кримінального провадження не була належним чином забезпечена участь повноважного захисника обвинуваченому ОСОБА_4 , а тому проведені відносно нього дії передбачені ст. 291, 293 КПК України без належної участі захисника із забезпеченням повноважному захиснику можливості отримати копію обвинувального акта, ознайомитись з матеріалами досудового розслідування та отримати копію реєстру матеріалів досудового розслідування, є такими, що проведені з порушенням права обвинуваченого на захист.

Подальше ймовірне відновлення адвокатом ОСОБА_8 права на здіснення адвокатської діяльності на вказані судом обставини жодним чином не вплине, оскільки визначальним в даному випадку є право адвоката на здійснення захисту обвинуваченого саме на час виконання вимог ст. 291, 293 КПК України.

Неусунення виявленого на стадії складення та затвердження обвинувального акта порушення права на захист, у свою чергу, потягне за собою порушення прав обвинуваченого на захист в ході всього подальшого судового розгляду, оскільки саме обвинувальний акт є єдиною підставою для судового розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного, обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а саме загальній засаді забезпечення права на захист, що неможливо усунути в підготовчому провадженні чи судовому розгляді (оскільки такі дії відповідно до ст. 291, 293 КПК України мають вчинятись саме на стадії закінчення досудового розслідування у формі звернення до суду з обвинувальним актом), що унеможливлює призначення обвинувального акта до судового розгляду.

За таких обставин через невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Що стосується клопотання представника потерпілого про заміну обвинуваченому запобіжного заходу із особистого зобов`язання та тримання під вартою, то суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для його задоволення.

Незважаючи на те, що ст. 315 КПК України передбачає можливість зміни в підготовчому засіданні запобіжного заходу, обраного обвинуваченому, проте відповідно до положень стст. 200, 201 КПК України з клопотанням про зміну запобіжного заходу має право звернутися лише прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а також сам підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, та його захисник.

Оскільки положеннями КПК України не передбачено право іншого учасника кримінального провадження, крім вказаних вище, звертатися з клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання представника потерпілого про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Також не може бути задоволене клопотання представника потерпілого про вжиття заходів для встановлення належного обвинуваченому майна та накладення на нього арешту, оскільки такі заходи є відповідно до ст. 315 КПК України заходами для підготовки справи до судового розгляду, а оскільки судом вказано про неможливість призначення даного обвинувального акта до судового розгляду, то і відсутні правові підстави для вжиття таких заходів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000315 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, повернути прокурору через його невідповідність вимогам КПК України.

В задоволенні клопотання представника потерпілого про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою та клопотання про встановлення належного обвинуваченому майна та накладення на нього арешту - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: