Справа № 368/1356/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" березня 2019 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , сторони кримінального провадження прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_6 , який діє в інтересах ПП ВКФ «Альянс», ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000425, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 356 КК України, про зняття арешту з майна в порядку ст.. 174 КПК України, -
ВСТАНОВИВ :
05 лютого 2019 року заявники ОСОБА_6 , який діє в інтересах ПП ВКФ «Альянс» та ОСОБА_7 звернулися до слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області з клопотанням про часткового скасування арешту майна.
У своєму клопотанні просять заходи забезпечення проведення слідчих дій у вигляді арешту майна, застосовані відповідно до ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 01.10.2018 р. у справі № 368/1356/18 (провадження № 1-кс/368/324/18), в частині зняття арешту на транспортні засоби, а саме: технічний засіб «Комбайн зернозбиральний», реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки «ЮЮТОЕЕКЕ», 1985 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі-продажу № 162/317-162 від 24.04.2018 р. та автомобіль марки «Камаз», модель 65115 011 02, типу «Самоскид», 2002 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ПП «ВКФ Альянс», інтереси якого представляє ОСОБА_6 .
Клопотання мотивовано тим, що Кагарлицьким відділенням поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000425, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.356 КК України.
Ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року у справі № 368/1356/18 (провадження № 1-кс/368/324/18) частково задоволено клопотання слідчого СВ Кагарлицького відділення Обухівського відділу ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 від 24 вересня 2018 року погодженого з прокурором Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та накладено арешт на наступні технічні засоби: «Трактор колісний», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2016 року випуску, двигун №
НОМЕР_5 , власником якого є ФГ « ОСОБА_3 », документ виданий ГУ Держпродспоживслужба в Київській області, «Комбайн зернозбиральний», реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки «JOHNDEERE», 1985 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі продажу № 162/317-162 від 24.04.2018 р., автомобіль марки «Камаз», модель 65115 011 02, типу «Самоскид», 2002 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ПП «ВКФ Альянс», інтереси якого представляє ОСОБА_6 - шляхом заборони відчуження та навмисного пошкодження даного майна, до скасування арешту у встановленому порядку нормами діючого КПК України.
Вказане майно 18.09.2018 р. вилучено до Кагарлицького ВП, в ході огляду місця події на території Росавської сільської ради в межах населеного пункту по вул. П.Тичини та вул. О. Гончара, с. Росавка Кагарлицького району Київської області, приблизно за 100 метрів від дорожнього знаку населеного пункту «Росавка» на земельній ділянці.
Зазначені транспортні засоби передані на відповідальне зберігання власникам, яких також попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Згідно свідоцтва про реєстрацію машини, власником технічного засобу «Комбайн зернозбиральний», реєстраційний номер НОМЕР_6 , марки «JOHNDEERE», 1985 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі продажу № 162/317-162 від 24.04.2018 р.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіль марки «Камаз», модель 65115 011 02, типу «Самоскид», 2002 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником - ПП «ВКФ Альянс», інтереси якого представляє ОСОБА_6 .
Таким чином, право власності на зазначене майно визначено згідно ухвали Кагарлицького суду від 01 жовтня 2018 року.
Потреба в арешті обгрунтована тим, що вилучені транспортні засоби відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки є предметами, що були знаряддям кримінально протиправних дій та можуть бути використані як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Вирішуючи питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обгрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Проте, вважають, що слідчим не підтверджено ризиків переховування, знищення, перетворення речових доказів. Прокурор міг ретельно оглянути, зафіксувати, залучити спеціаліста, провести судові експертизи, реалізувати низку наданих йому повноважень спрямованих на збір і фіксацію доказів.
Також слід зазначити, що ПП ВКФ «Альянс використовує автомобіль марки «Камаз» для здійснення виробничої діяльності, а отже воно в першу чергу зацікавлено в збереженні автомобіля і підтриманні його у робочому стані. Тому немає жодної потреби в арешті, оскільки немає загрози для знищення автомобіля і його втрати власником.
Вказані транспортні засоби на даний час використовуються під час здійснення виробничої діяльності, а отже їх використання є джерелом доходу. Таким чином, запропонований слідчим вид заходу забезпечення частково призвів до фінансових втрат ПП ВКФ «Альянс», яка полягала у постійній здачі автомобіля марки «Камаз» в оренду. З огляду на дії слідчого, це виглядає як втручання у господарську діяльність. В результаті постраждали працівники підприємства, які його обслуговують, підприємство зазнало фінансових втрат та можливість сплачувати податки.
Таким чином, вважають таке обмеження права власності, як арешт майна у вигляді відчуження та навмисного пошкодження даного майна, фактично позбавляє власників прав щодо можливості володіти, користуватися та розпоряджатися їх майном.
Відповідно до ст. ст. 13, 41 Конституції і ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якими закріплені основні принципи здійснення права власності та його обмеження: по-перше, встановлено право безперешкодно і в повному обсязі здійснювати
правомочності власника щодо свого майна; по-друге, визначено межі допустимого розумного втручання держави (державних органів) у здійснення правомочностей власника.
Причому таке втручання повинно бути законним і має здійснюватися з дотриманням принципу справедливого балансу між публічним і приватним інтересами. Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Основною метою статті 1 Протоколу №1 є попередження порушень принципу безперешкодного користування своїм майном. Втручання в право безперешкодного користування своїм майном передбачає справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю дотримання основних прав людини.
Згідно ч.ч. 1-2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
27 лютого 2019 року заявник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ФГ «Пителя О.Г.» звернувся до слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області з клопотанням про часткового скасування арешту майна.
У своєму клопотанні просить скасувати заходи забезпечення проведення слідчих дій у вигляді арешту майна застосовані відповідно до ухвали слідчого судді Кагарлицького районного"суду Київської області від 01.10.2018 року у справі № 368/1356/18, провадження №1-кс/368/324/18 в частині зняття арешту на транспортний засіб і зерно сої, ФГ «Питель О.Г.» , а саме: трактор колісний реєстраційний номер НОМЕР_4 , марки Беларус-892, 2016 року випуску, синього кольору, свідоцтво про реєстрацію на трактор колісний реєстраційний номер НОМЕР_4 марки Беларус-892, 2016 року випуску, синього кольору, серія НОМЕР_7 та зерно сої вагою 1300 кг.
Клопотання мотивовано тим, що ухвалою Кагарлицького суду від 1 жовтня 2018 року було частково задоволено клопотання слідчого ВП Обухівського ВПГУ НП України в Київській області, лейтенанта поліції ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, №0000425 від 19.09.2018 року, з попередньою кваліфікацією за ст. 356 КК України.
Клопотання про арешт майна ФГ «Питель О.Г.» ініційоване слідчою ОСОБА_8 було незаконне, і не підлягає задоволенню з наступних підстав :
19 вересня 2018 року невідомі особи, в кількості 25-30 чоловік (рейдерів), самовільно розпочали збирання врожаю, обмолот посівів сої, які є власністю ФГ « Питель О.Г.» на полі, по вулиці Павла Тичини в селі Росавка Кагарлицького району, комбайном Джон Дир і автомобілем Камаз (документи на техніку містяться в матеріалах справи).
Рейдерський захват поля сої розпочався о 14:00 і продовжувався до 20:00. Наряд поліції, який прибув на його виклик, очолюваний начальником Кагарлицького відділення ОСОБА_10 та слідчою ОСОБА_8 зафіксували всі події і допити свідків в протоколах. Капітан ОСОБА_11 зафіксував дані події відео зйомкою. Серед свідків була голова Росавської сільської ради ОСОБА_12 , депутати с/р, жителі с. Росавка, с. Слобода, м. Кагарлик.
Слідча ОСОБА_13 своїм рішенням наклала арешт на техніку рейдерів (комбайн Джон Дир, автомобіль Камаз) та на намолочений ними, рейдерами, урожай сої і на техніку ФГ «Питель О.Г.», а саме : трактор колісний реєстраційний номер НОМЕР_4 , марки Беларус -892, 2016 року випуску синього кольору.
Свідоцтво про реєстрацію на трактор колісний, реєстраційний номер № НОМЕР_4 марки Беларус-892, 2016 року випуску, синього кольору, серія НОМЕР_7 .
Зерно сої, вагою 1300 кг.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 і ч. 1 ст. 170, у клопотанні слідчого прокурора про арешт майна, щодо якого здійснюється провадження повинно бути зазначено: розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням та докази, факти завданої шкоди і розмір цієї шкоди.
В даному подані відсутній розмір та докази завданої йому шкоди. В результаті захоплення та обмолоту посівів сої, які належать ФГ «Питель О.Г.» , власником якого є він, рейдери своїми діями завдали йому збитки , тобто шкоду завдали лише йому.
Подання про арешт майна є безпідставним, необгрунтованим та суперечить нормам КПК України, в якому зазначено, що підставою для арешту майна ФГ «Питель О.Г.» є достатня кількість підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказом вчинення злочину передбаченим ч. 1 ст. 309 КПК України, що зовсім не відповідає суті та кваліфікації кримінального провадження.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення згідно ст. 94, 132, 1 73 КПК України, слідчий суддя повинні врахувати : існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб і розумність, і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладання на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом з тим, статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, Зет. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
З огляду на положення ч.2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що , як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, останній дійшов помилкового висновку про наявність достатніх підстав вважати, що майно ФГ « Питель О.Г.» можна арештувати.
Вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, при цьому, прийнятого слідчим процесуального рішення про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні надані матеріали не містять, а тому посилання, як органу досудового розслідування, так і суду першої інстанції на наявність правових підстав,передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України, вважає необгрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами провадження.
Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.
Представник ПП ВКФ «Альянс» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить телефонограма.
ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить телефонограма
В судовому засіданні захисник власника арештованого майна ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор у судовому засідання проти задоволення заявлених клопотань не заперечив та вважає, що на даний час необхідності у арешті транспортних засобів не має.
Слідчий не заперечив проти поданих клопотань.
Вислухавши клопотання та думки учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягають до задоволення з таких підстав.
Кагарлицьким відділенням поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000425, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.356 КК України.
Ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року у справі № 368/1356/18 (провадження № 1-кс/368/324/18) частково задоволено клопотання слідчого СВ Кагарлицького відділення Обухівського відділу ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 від 24 вересня 2018 року погодженого з прокурором Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та накладено арешт на вилучені в ході огляду події на території Росавської сільської ради в межах населеного пункту по вул.. П.Тичини та вул.. О. Гончара, с. Росавка Кагарлицького району Київської області, приблизно за 100 метрів від дорожнього знаку населеного пункту «Росавка» на земельній ділянці, а саме:

?Технічний засіб «Трактор колісний», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2016 року випуску, двигун № НОМЕР_5 , власником якого є ФГ « ОСОБА_3 », документ виданий ГУ Держпродспоживслужба в Київській області

?Технічний засіб «Комбайн зернозбиральний», реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки «JOHN DEERE», 1985 року випуску, заводський номер НОМЕР_8 , власником якого є ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі продажу № 162/317-162 від 24.04.2018 р.

?Автомобіль марки «Камаз», модель 65115 011 02, типу «Самоскид», 2002 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ПП. «ВКФ Альянс», інтереси якого представляє ОСОБА_6

шляхом заборони відчуження та навмисного пошкодження даного майна, до скасування арешту у встановленому порядку нормами діючого КПК України та передано на відповідальне зберігання:
?Технічний засіб «Трактор колісний», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2016 року випуску, двигун № НОМЕР_5 , власником якого є ФГ « ОСОБА_3 », документ виданий ГУ Держпродспоживслужба в Київській області ОСОБА_3 ;
?Технічний засіб «Комбайн зернозбиральний», реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки «JOHN DEERE», 1985 року випуску, заводський номер НОМЕР_8 , власником якого є ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі продажу № 162/317-162 від 24.04.2018 р. ОСОБА_7 ;
?Автомобіль марки «Камаз», модель 65115 011 02, типу «Самоскид», 2002 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ПП. «ВКФ Альянс», інтереси якого представляє ОСОБА_6 - ОСОБА_6 .

Окрім того, попереджено ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст. 356 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Крім того, урожай - сою, масою 1.300 тон, який знаходиться у автомобілі марки «Камаз», модель 65115 011 02, типу «Самоскид», 2002 року випуску, червоного кольору, передати на відповідальне зберігання до Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області.

На даний час досудове розслідування в межах зазначеного кримінального провадження здійснюється слідчим Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП України у Київській області.
Підозра у вчинені злочину у зазначеному проваджені нікому не пред`явлена.
У постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі № 461/233/17-ц викладена наступна правова позиція.
У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.
Разом з тим з набранням чинності КПК України від 2012 року права власника, який не є учасником кримінального провадження, якщо при проведенні дізнання чи попереднього слідства були порушені його права власника, стали більш захищеними саме заходами кримінально-процесуального закону.
Згідно зі статтею 174 КПК України від 2012 року інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Зазначені вимоги співпадають з положеннями частини четвертої статті 21 КПК України(згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України) та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.
Крім того, відповідно до пункту першого частини першої статті 303 КПК України від 2012 року передбачено право оскарження під час досудового провадження рішення, дії чи бездіяльності слідчого володільцем тимчасово вилученого майна іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Таким чином, клопотання ПП ВКФ «Альянс», ОСОБА_7 та ФГ «Пителя О.Г.» про скасування арешту майна повинно бути розглянуто слідчим суддею відповідно до вимог статей 170-174 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Беручи до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, підозра у межах зазначеного провадження так нікому не пред`явлена, технічний засіб «Трактор колісний», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2016 року випуску, двигун № НОМЕР_5 , власником якого є ФГ « ОСОБА_3 », документ виданий ГУ Держпродспоживслужба в Київській області, технічний засіб «Комбайн зернозбиральний», реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки «JOHN DEERE», 1985 року випуску, заводський номер НОМЕР_8 , власником якого є ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі продажу № 162/317-162 від 24.04.2018 р. та автомобіль марки «Камаз», модель 65115 011 02, типу «Самоскид», 2002 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ПП «ВКФ Альянс», не підлягають конфіскації, оскільки така міра покарання не передбачена санкціями ст. 356 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що продовження існування арешту на транспортні засоби, на які було накладено арешт слідчим суддею 01.10.2018 року, не буде відповідати принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також, буде мати негативні наслідки для власників транспортних засобів.
Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п.1 ч. 6ст. 100 КПК України речові докази, які не містять слідів кримінального правопорушення у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість неможливо без зайвих труднощів повертаються власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Згідно з п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.
Основною метою ст.. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82 р., «Новоселецький проти України» від 11.03.2003 р., «Федоренко проти України» від 1.06.2006 р.).
Окрім того, вище вказане стосується і урожаю, оскільки тривале зберігання може привести до зниження якості урожаю, тому необхідно скасувати арешт накладений і на урожай.
З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню, оскільки потреба у забороні розпоряджатися вищевказаним транспортними засобами на даний час відпала.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.. ст.. 167, 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України (в редакції 2012 року), слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання ПП ВКФ «Альянс», ОСОБА_7 , ФГ «Пителя О.Г.» про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт на технічний засіб «Трактор колісний», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2016 року випуску, двигун № НОМЕР_5 , власником якого є ФГ « ОСОБА_3 », документ виданий ГУ Держпродспоживслужба в Київській області та на урожай - соя, масою 1.300 тон, накладений на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні 0000425, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2018 року, та повернути законному володільцю ФГ «Пителя Олексія Григоровича».
Скасувати арешт на технічний засіб «Комбайн зернозбиральний», реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки «JOHN DEERE», 1985 року випуску, заводський номер НОМЕР_8 , власником якого є ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі продажу № 162/317-162 від 24.04.2018 р. накладений на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні 0000425, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2018 року, та повернути законному володільцю ОСОБА_7
Скасувати арешт на автомобіль марки «Камаз», модель 65115 011 02, типу «Самоскид», 2002 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ПП «ВКФ Альянс», інтереси якого представляє ОСОБА_6 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні 0000425, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2018 року, та повернути законному володільцю ПП «ВКФ Альянс».
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1