Справа №333/1334/19
Провадження №1-кп/333/390/19
УХВАЛА

22 березня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, розлученого, має середню спеціальну освіту, не працює, який зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.110 КК України,
ВСТАНОВИВ:

07.03.2019 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст.110 КК України.

Ухвалою суду по даному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання, до початку якого захисником обвинуваченого було подано письмове клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

У судовому засіданні встановлено, що о 01 год. 14 хв. 07 березня 2014 року, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, достовірно розуміючи та бажаючи настання тяжких наслідків у вигляді зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, з використанням своєї власної сторінки в соціальній мережі «Вконтакте»: « ОСОБА_6 », яка розташована за адресою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснив репост (вторинна публікація повідомлення, розміщеного іншим користувачем в соціальній мережі чи блозі, з посиланням на джерело) за адресою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відеоролику з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 », внаслідок чого його було переглянуто широким колом осіб (47 переглядів станом на 12.03.2018 року).
Відповідно до висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи писемного мовлення №7525 від 13.07.2018, у відеоролику з назвою «Севастополь вступает в состав России» містяться висловлювання, що виражені у формі заклику, в об`єктивному змісті якого йдеться про територіальні зміни, а саме: заклик до мешканців Севастополя прийти на «общегородской общекрымский референдум» та підтримати рішення міської ради щодо приєднання території Севастополя до складу «РФ», а також «оказать содействие в организации проведения референдума», що підкреслюється закликом-лозунгом « подтвердим сое право быть в России!».

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.110 КК України (в редакції закону 2001 року) умисні дії, вчинені з метою зміни меж територій або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також публічні заклики чи розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, зазначивши, що він свою вину у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст.110 КК України, визнає у повному обсязі, розуміє підставу звільнення від кримінальної відповідальності, надані йому законом права заперечувати проти закриття кримінального провадження та на проведення судового провадження у повному обсязі.
Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого, зазначивши, що злочин ОСОБА_4 вчинив до змін у ст. 49 КК України, тому останнього можливо звільнити на підставі положень вказаної статті.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши клопотання та матеріали кримінального провадження, надані прокурором, дійшов до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину здійснюється судом.
На підставі ст.44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Згідно положень ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули певні строки.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно з вимогами ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Частиною 2 ст.5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Судом встановлено, що з моменту скоєння ОСОБА_4 злочину (07.03.2014 року) до ч.5 ст.49 та ч.1 ст.110 КК України вносилася зміни Законами України: «Про внесення змін до Кримінального кодексу України» №245-VII від 08.04.2014 року та «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо невідворотності покарання за окремі злочини проти основ національної безпеки, громадської безпеки та корупційні злочини» № 1689-VIIвід 07.10.2014 року.
Аналіз вказаних змін свідчить про те, що зазначеними законами було посилено кримінальну відповідальність за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.110 КК України та виключено застосування звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків позовної давності у разі вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 109-114-1 КК України.

Враховуючи, що в даному випадку погіршено становище ОСОБА_4 , тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.110 КК України в наступній редакції: умисні дії, вчинені з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також публічні заклики чи розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій. Санкція вказаної норми закону передбачала такі покарання: обмеження волі на строк до трьох років або позбавлення волі на той самий строк.
Таким чином, злочин, вчинений ОСОБА_4 , з урахуванням вимог ст.12 КК України, необхідно віднести до злочину середньої тяжкості.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
3) п`ять років три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Суд вважає за неможливе застосовувати у даному випадку норми ч.5 ст.49 КК України в чинній редакції, з мотивів, викладених вище, у зв`язку з погіршенням положення обвинуваченого.

Таким чином, на час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.110 КК України, минуло більше п`яти років. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей, що ОСОБА_4 за цей період вчинив інший злочин, або останній ухилялася від слідства або суду, тобто підстав для зупинення перебігу давності, судом не встановлено.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Дослідивши зазначені обставини, суд приходить до висновку, що з моменту вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1 ст.110 КК України, закінчилися строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачені п.3 ч.1 ст.49 КК України, тому, суд вважає, що мають місце підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 , звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності та закриття кримінального провадження на цій підставі.

Згідно обвинувального акту процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню складаються з витрат на залучення експертів у загальному розмірі 7 865 грн. Водночас, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Враховуючи, що суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, тому вважаю за необхідне процесуальні витрати не стягувати з обвинуваченого.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді від 18.01.2019 року на речі, які були вилучені під час обшуку за місцем реєстрації і мешкання обвинуваченого накладено арешт, а саме: на сім-карти операторів мобільного зв`язку «Водафон України» з номером НОМЕР_1 та «Лайфселл» з номером НОМЕР_2 . Вказані речі, а також мобільний телефон «LG» в корпусі чорного кольору, з imei: НОМЕР_3 , imei: НОМЕР_4 та ноутбук у корпусі чорного кольору «ASUS X551M», E8NOCX111043326 з зарядним пристроєм до нього чорного кольору «ASUS AC Adapter AD890026», які також були вилучені під час зазначеного обшуку, постановою слідчого від 15.01.2019 року були визнані речовими доказами.
Водночас, аналіз долучених прокурором до кримінального провадження матеріалів свідчить про те, що відсутні будь-які данні, підтверджуючі, що визнані речовими доказами предмети безпосередньо стосуються факту скоєння злочину або є предметами, зазначеними у п.1 ч.9 ст.100 КПК України. З урахуванням цього висновку та враховуючи, що вилучені у обвинуваченого речі не мають ознак предметів, перелічених у п.9 ст.100 КПК України, суд приймає рішення про повернення їх власнику. Арешт, накладений на сім-карти операторів мобільного зв`язку, згідно ч.4 ст.174 КПК України, суд скасовує.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 100, 124, 284, 286, 288, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.
ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.110 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.110 КК України, закрити.
Скасувати арешт на майно, а саме: сім-карти операторів мобільного зв`язку «Водафон України» з номером НОМЕР_1 та «Лайфселл» з номером НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2019 року.
Речові докази, що знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів УСБУ в Запорізькій області, а саме:
- мобільний телефон «LG» в корпусі чорного кольору, з imei: НОМЕР_3 , imei: НОМЕР_4 з сім-картами операторів мобільного зв`язку: «Водафон України» з номером НОМЕР_1 та «Лайфселл» з номером НОМЕР_2 ;
- ноутбук у корпусі чорного кольору «ASUS X551M», E8NOCX111043326 з зарядним пристроєм до нього чорного кольору «ASUS AC Adapter AD890026» повернути ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.
Повний текст ухвали складено 27.03.2019 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1