Провадження №1-кп/127/939/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2018 р. за № 0002208 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента 2 курсу денної форми навчання Донецького національного університету ім. Василя Стуса, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 03.06.2018 року близько 20 год. 40 хв., керуючи технічно-справним автомобілем марки "Volkswagen Passat" реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині проспекту Юності в м. Вінниці в напрямку вулиці Пирогова, в районі електроопори №97, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу в момент об`єктивної появи в полі зору пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїздну частину зліва-направо по напрямку руху автомобіля, внаслідок чого допустив наїзд на ОСОБА_6 .
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №885 від 09.08.2018 року отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закрита черепно-мозкова травма - забій головного мозку із формуванням вогнища геморагічного просякнення в лівій скроневій долі головного мозку, перелом кісток склепіння черепа (тім`яної та луски скроневої кісток справа, з ушкодженням зовнішньої та внутрішньої кісткових пластин), садна голови; ротаційний підвивих 1-го шийного хребця; закриті переломи кісток тазу: уламковий перелом правої лобкової кістки зі зміщенням, перелом правої сідничної кістки без зміщення, перелом бокової маси крижової кістки справа; садна в ділянці попереку і колінних суглобів. Дані травми відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлись небезпечними для життя в момент заподіяння.
Водій автомобіля ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, в яких зазначено: "12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.".
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 489а від 24.07.2018 року, в ситуації, яка склалася, водій ОСОБА_3 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування з зупинкою автомобіля "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_1 , до смуги руху пішохода, при цьому, в діях водія ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що після вчинення ДТП він надавав матеріальну допомогу потерпілому та відшкодував заподіяну шкоду. Під час вчинення ДТП був тверезим, його водійський стаж становить декілька місяців. Після вчинення ДТП зупинився та місце ДТП не покидав, одразу ж видав працівникам поліції запис із відеореєстратора автомобіля. У вчиненому щиро кається та просить вибачення у потерпілого. Просить суворо його не карати та призначити мінімальну міру покарання. Зазначив, що власником автомобіля є його батько. Крім того, просив суд не позбавляти його права керувати транспортним засобом, оскільки його батько хворіє, тому не завжди може керувати автомобілем, у випадку позбавлення його права керувати транспортним засобом він не матиме можливості надавати допомогу батькові.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченим за вказаних в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що після вчинення ДТП обвинувачений дійсно відшкодував завдану йому шкоду, майнових претензій до обвинуваченого немає. Щодо призначення покарання підтримав правову позицію прокурора.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого та потерпілого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексуУкраїни є тяжким злочином, і фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неодружений, є студентом 2 курсу денної форми навчання Донецького національного університету ім. Василя Стуса.
Суд також враховує, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує молодий вік обвинуваченого, відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається та просить вибачення у потерпілого.
При цьому суд враховує думку потерпілого, який в судовому засіданні пояснив, що завдану йому шкоду обвинувачений відшкодував і майнових претензій до обвинуваченого на даний час немає.
Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду обвинуваченого від 03.06.2018 року ознак сп`яніння у ОСОБА_3 не виявлено.
Згідно копії посвідчення водія, воно видане на ім`я ОСОБА_3 06.02.2018 року.
Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування потерпілому заподіяної шкоди.
Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжують покарання судом не встановлено.
Приймаючи рішення про міру покарання, суд також враховує досудову доповідь, складену 08.11.2018 року на виконання ухвали суду Вінницьким міськрайонним відділом філії Державної установи "Центр пробації", з якої вбачається, що орган пробації вважає, що є середній ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.
Крім того, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без його ізоляції від суспільства.
Суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Згідно із статтею 75 Кримінального кодексу України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, особу винного, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.
Під час судового провадження встановлено, що обвинувачений за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, у вчиненому щиро кається та просить вибачення у потерпілого, добровільно відшкодував потерпілому завдану майнову шкоду.
Суд, враховуючи вище викладені обставини та пом`якшуючі покарання обставини, вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання.
Зазначені обставини, на думку суду, є такими, що свідчать про усвідомлення обвинуваченим вчиненого ним злочину, намір усунути його наслідки та щире розкаяння.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами із звільненням ОСОБА_3 від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ч. ч. 1, 2 ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.
При вирішенні питання про доцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує обставини злочину, який є тяжким злочином та який вчинено з порушенням Правил дорожнього руху, що призвело до спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, і вважає, що додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік буде відповідати вимогам кримінального закону та буде необхідним і достатнім для досягнення його мети.
Крім того, суд зазначає, що доказів на підтвердження хвороби батька, на що посилався обвинувачений, прохаючи суд не позбавляти його права керування транспортними засобами, до суду не надано.
Крім того, враховуючи тяжкість злочину та його наслідків, з урахування особи винного, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2018 року на вилучений під час огляду місця події 03.06.2018 року автомобіль марки "Volkswagen Passat" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_8 та який знаходиться на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ДП "Вінниця-інформ-ресурси", за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 17) слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Крім того, на підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 2 002 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 2 002 (дві тисячі дві) грн. 00 коп.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - диск з відеозаписом події ДТП від 03.06.2018 року - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль марки "Volkswagen Passat" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови слідчого від 03.06.2018 року приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу та який знаходиться на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ДП "Вінниця-інформ-ресурси", за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 17, повернути безоплатно власнику ОСОБА_8 .
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2018 року на вилучений під час огляду місця події 03.06.2018 року автомобіль марки "Volkswagen Passat" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_8 та який знаходиться на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ДП "Вінниця-інформ-ресурси", за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 17) - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя