КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ПАТ "Страхова компанія "ГАЛИЦЬКА" - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться у будь-якій валюті на рахунках, відкритих в АТ "Укрексімбанк" (МФО 322313) № НОМЕР_1 , АТ КБ "Приватбанк" (МФО 336677) м. Iвано-Франківськ № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , АТ «Ощадбанк» (МФО 336503) м. Iвано-Франківськ №138, які належать ПрАТ СК «Галицька» (), зупинивши видаткові операції за рахунком частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року, постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу апелянт вказує на те, що стороною обвинувачення не наведено жодних фактичних даних, відомостей чи доказів які б підтверджували, що в даному кримінальному провадженні якоюсь конкретною фізичною чи юридичною особою вчинено будь-який злочин, і, що ПрАТ "СК "ГАЛИЦЬКА" пов`язана з цими фізичними або юридичними особами, їх службовими особами чи власниками. Також зазначає, що слідчим суддею накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках товариства, з метою збереження речових доказів, але дані кошти на рахунках відсутні.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то як зазначає апелянт розгляд клопотання проводився без виклику власника майна, а апеляційна скарга подана в 5-й строк після отримання копії судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність ухвали слідчого судді та залишенні її без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, в тому числі і щодо поважності причин пропуску стоку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймала, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та орган досудового розслідування не дотрималися.

Як вбачається з матеріалів провадження, Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002542 від 18.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

25.10.2018 року прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, що знаходяться у будь-якій валюті на рахунках, відкритих в АТ "Укрексімбанк" (МФО 322313) № НОМЕР_1 , АТ КБ "Приватбанк" (МФО 336677) м. Iвано-Франківськ №1847 та № НОМЕР_3 , АТ «Ощадбанк» (МФО 336503) м. Iвано-Франківськ №138, які належать ПрАТ СК «Галицька» (), посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

25.10.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною третьою статті 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, не зважаючи на те, що надані матеріали провадження містять постанову сторони обвинувачення про визнання вказаного у клопотанні майна речовим доказом у кримінальному провадженні №0002542 від 18.10.2018 року, як вважає апеляційний суд, прокурором під час розгляду справи належним чином не доведено відповідність арештованого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Вказане процесуальне рішення сторони обвинувачення є передчасним, належним чином необґрунтованим та немотивованим, винесеним без належного врахування обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а відтак слідчим суддею при задоволенні клопотання не дотримано вимог ст. 173 КПК України.
На підставі викладених обставин, які свідчать про істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника ПАТ "Страхова компанія "ГАЛИЦЬКА" - адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року, якою частково задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться у будь-якій валюті на рахунках, відкритих в АТ "Укрексімбанк" (МФО 322313) № НОМЕР_1 , АТ КБ "Приватбанк" (МФО 336677) м. Iвано-Франківськ №1847 та № НОМЕР_3 , АТ «Ощадбанк» (МФО 336503) м. Iвано-Франківськ №138, які належать ПрАТ СК «Галицька» (), зупинивши видаткові операції за рахунком частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, а саме грошових коштів, що знаходяться у будь-якій валюті на рахунках, відкритих в АТ "Укрексімбанк" (МФО 322313) № НОМЕР_1 , АТ КБ "Приватбанк" (МФО 336677) м. Iвано-Франківськ №1847 та № НОМЕР_3 , АТ «Ощадбанк» (МФО 336503) м. Iвано-Франківськ №138, які належать ПрАТ СК «Галицька» (), - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1691/2018 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1