Справа № 361/990/19
Провадження № 1-кп/361/357/19
В И Р О К
Іменем України

22 березня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари отримані від прокурора Броварської місцевої прокуратури Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 16 січня 2019року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Требухів Броварського району Київської області, громадянина України, з середньою базовою загальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не депутата, не інваліда, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :
08 лютого 2019 року до Броварського міськрайонного суду Київської області від прокурора Броварської місцевої прокуратури Київської області надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , які складаються з обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, угоди про примирення потерпілої і підозрюваного та розписок про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід та заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 не обиралися.

Відповідно до обвинувального акта встановлено, що 15 січня 2019 року, у ОСОБА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел, направлений на таємне викрадення металевих конструкцій, які знаходились на території сусіднього домоволодіння, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 .
З цією метою, реалізуючи свій умисел на таємне викрадененя чужого майна, ОСОБА_4 попросив ОСОБА_6 допомогти винести вищевказані металоконструкції із прибудинкової території, належної ОСОБА_5 , ввівши останнього в оману, що дані дії вони виконуватимуть із дозволу ОСОБА_5 , на що ОСОБА_6 погодився.
Того ж дня, а саме 15 січня 2019 року приблизно о 14 годині 35 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, а саме через відчинену навстіж хвіртку, спільно із ОСОБА_6 зайшов на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , звідки разом із ОСОБА_6 таємно виніс металеві конструкції загальною вагою 114 кілограм, вартість яких за цінами брухту металів становить 570 гривень, за межі території домоволодіння ОСОБА_5 , пройшовши з ними повз хвіртку чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин ним не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий потерпілою ОСОБА_5 .
Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
До суду разом з обвинувальним актом надійшла угода про примирення потерпілої та підозрюваного від 24 січня 2019 року.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 тапотерпіла ОСОБА_5 підтримали укладену, відповідно до вимог ст. 471 КПК України, угоду про примирення.

Підписуючи зазначену угоду, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185КК України. Встановлено, що даним злочином ОСОБА_5 завдана шкода відшкодована шляхом повернення майна.
Потерпіла ОСОБА_5 жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.
Виходячи зі змісту даної угоди, потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 ,дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій винної особи за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, узгоджено вид та міру покарання за інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, як і наслідки її невиконання відповідно до ст. 476 КПК України.

Вислухавши обвинуваченого та потерпілу, які просили затвердити угоду та призначити ОСОБА_4 визначені сторонами вид і міру покарання, думку прокурора про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, оскільки її умови відповідають вимогам КК України та КПК України, суд вважає, що укладена

24 січня 2019 року угода про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право, серед іншого, затвердити угоду.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 468; ч. 3 ст. 469 КПК України, в кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 12 КК України, інкримінований ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, тому в даному кримінальному провадженні може бути затверджена угода про примирення між потерпілою і обвинуваченим.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, передбачені

п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України наслідки укладення й затвердження даної угоди, вид і міру покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом; потерпіла ОСОБА_5 розуміє передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КК України наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. При цьому укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто здійсненим без застосування насильства, примусу, погроз, внаслідок обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Виходячи з кваліфікації кримінального правопорушення, сторони не позбавлені можливості укласти угоду про примирення, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнає вину за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185КК України, взяті на себе за угодою зобов`язання можливі для виконання, а відтак є всі необхідні підстави для затвердження угоди і призначення винній особі узгодженої сторонами міри покарання.

При призначенні покарання суд на виконання вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу
ОСОБА_4 , його щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди як передбачено п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання винної особи.

За наведених обставин суд вважає правильним призначення ОСОБА_4 покарання визначеного сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальних витрат у справі немає.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи, що запобіжний захід на виконання вимог ст. ст. 176-178 КПК України в ході досудового розслідування обвинуваченому не обирався тому суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_4 такого заходу на період до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 24 січня 2019 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за
№ 0000123 від 16 січня 2019 рокуміж потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді громадських робіт на строк 90 (дев`яносто) годин.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 131, 176 КПК України не застосовувати.

Речові докази: - металева конструкція у виді станка та металева конструкція у виді плити вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 дозволивши ними розпоряджатись та використовувати за призначенням, після набрання вироком законної сили.

Вирок суду може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1