Справа № 215/1756/18
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000571, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2018р. за ч. 1 ст. 213 КК України, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи не зареєстрованим у встановленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи умисел на порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, з порушенням вимог статті 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999, з початку лютого 2018 року по 26.04.2018 року у сараї, неподалік від будинку АДРЕСА_2 , незаконно приймав від населення за готівковий розрахунок брухт чорних металів з метою подальшої його реалізації.
26.04.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу співробітниками Тернівського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області проведено обшук в сараї неподалік від будинку АДРЕСА_2 , під час якого зафіксовано факт здійснення ОСОБА_4 , діяльності із прийому металобрухту, а також виявлено та вилучено брухт чорних металів, загальною вагою 345 кг, який ОСОБА_4 прийняв від населення за готівковий розрахунок та зберігав з метою подальшого збуту, а також знаряддя злочину, а саме: електронний кантер «А-PLUS», який підготовлений та використаний ОСОБА_4 для незаконних операцій з приймання металобрухту.
Ці умисні дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 213 КК України за ознаками здійснення прийому брухту кольорових та чорних металів фізичною особою відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.
Обвинувачений свою винуватість визнав повністю, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення.

Учасники судового процесу не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів, шляхом допиту свідків відносно фактичних обставин справи, що ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорював фактичні обставини справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Судом роз`яснено учасникам процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, про те, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому, а також висновки досудової доповіді органу пробації.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає його щире каяття в скоєному.
Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні.

Ухвалюючи вирок суд враховує ступінь тяжкості та громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; дані, що характеризують особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості; його ставлення до скоєного, наявність у нього постійного місця проживання, досудову доповідь органу пробації, а також те, що ОСОБА_4 упродовж судового провадження давав визнавальні показання щодо обставин вчинення правопорушення і не оспорював фактичних обставин його вчинення, що дало суду підстави розглядати провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Цим обвинувачений сприяв здійсненню правосуддя, а отже, і розкриттю правопорушення. Зазначене у своїй сукупності суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та значно пом`якшує покарання. Тому, призначаючи обвинуваченому покарання у виді обмеження волі у межах санкції інкримінованої статті, суд вважає можливим його виправлення без відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, у відповідності до ст. ст. 75-76 КК України, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Виходячи із всіх встановлених у справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому іспитовий строк, при цьому покласти на останнього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На думку суду, призначення цього покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим і призначити покарання за ч. 1 ст. 213 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Згідно зі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбуття покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: - брухт чорних металів, загальною вагою 345 кг, кантер марки «А-PLUS» які зберігаються у Тернівському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 1111 від 27.04.2018 р. - конфіскувати у дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ: