В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002494 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07 березня 2018 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , з метою підробітку, перебував за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2-Б (літера А), в приміщенні ресторану «Assa», в цей час у нього виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 переконавшись, що за його діями сторонні особи не спостерігають, з метою незаконного збагачення, повторно таємно викрав з барної стійки ресторану «Assa» мобільний телефон для розрахунку, марки «Ingenico», модель IWL221-01Т1515А, серійний номер НОМЕР_1 , вартістю 9020 гривень 00 копійок, що належить ПАТ «Державний ощадний банк України», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ПАТ «Державний ощадний банк України», матеріальної шкоди на суму 9020 гривень 00 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме в таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

29 листопада 2018 року в кримінальному провадженні № 494 між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_4 укладено угоду про примирення.

Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до умов зазначеної вище угоди від 29 листопада 2018 року, представник потерпілого ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 494 за спільною ініціативою та обопільною згодою, згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду виклавши формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 с. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір шкоди, а саме, що в результаті скоєння кримінального правопорушення, ОСОБА_5 не спричинив матеріальної шкоди потерпілій стороні, оскільки викрадене майно повернуто, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а представник потерпілого розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Угода про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373-374, 376, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 29 листопада 2018 року між представником потерпілого ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002494.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді у виді 3 (трьох) років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речовий доказ: мобільний телефон для розрахунку марки «Ingenico», модель IWL221-01Т1515А, серійний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_9 - залишити у власності останнього.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_5 потерпілому та прокурору.

Суддя