ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/421/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0006817 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, розлученого, неофіційно працюючого різноробочим, волонтера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу вимог ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 26.06.2017 року, приблизно о 02 годині 55 хвилин, перебуваючи біля під`їзду № 1 будинку № 6/5 по вул. Ю. Пасхаліна в м. Києві, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, підійшов до автомобіля «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував за вищевказаною адресою, з відчиненим лівим переднім вікном, в салоні якого за кермом перебував ОСОБА_5 , в лівій руці якого знаходився мобільний телефон марки «Nomi I5011 Dark-Red», вартістю 1999 грн., всередині якого знаходилося дві сім-картки мобільних операторів «ЮМС» з номером НОМЕР_2 та «Київстар» з номером НОМЕР_3 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, та переконавшись і вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, так як ОСОБА_5 відпочивав, просунув руку в отвір до салону автомобіля, звідки шляхом ривка викрав вказаний мобільний телефон. В цей час ОСОБА_5 , помітивши дії ОСОБА_4 крикнув останньому, щоб той повернув його майно, але ОСОБА_4 , усвідомлюючи що його дії несуть відкритий характер, з місця вчинення злочину з викраденим майном втік, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1999 грн.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , винним себе визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та суду показав, що справді за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, він, в червні 2017 року, вночі, приблизно о 03 годині, повертаючись додому побачив по вул. Пасхаліна автомобіль, в якому було приспущене скло, а водій, тримаючи телефон у лівій руці, відпочиває. Керуючись раптово виниклим корисливим умислом він, обвинувачений, підійшов до автомобіля та проник рукою через отвір до салону, звідки з руки потерпілого викрав телефон. В цей час водій автомобіля прокинувся та крикнув, щоб він повернув його, але він, обвинувачений, розуміючи, що його викрито, з викраденим з місця вчинення злочину зник. Через декілька днів, внаслідок докорів совісті він викупив з ломбарду викрадений телефон та з`явився в поліцію та заявив про вчинений злочин.
Обмежившись у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 186 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, те, що тяжких наслідків не настало, матеріальна шкода відсутня, а також відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризуєтся виключно позитивно, неофіційно працює, є волонтером, на спеціальних обліках не перебуває, непогашених чи не знятих судимостей не має, пройшов курс реабілітації від наркотичної залежності, в судовому засіданні обіцяв не допускати в подальшому противоправної поведінки.
Також, згідно заяви, поданої потерпілим, будь-які претензії останнього до обвинуваченого відсутні.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він самостійно з`явився в поліцію та добровільно розповів обставини вчиненого ним злочину, а також добровільне відшкодування спричиненої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами є призначення покарання у виді штрафу, в межах, встановлених санкцією частини статті для даного виду покарання.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 грн.
Речові докази по провадженню, а саме:
- мобільний телефон марки «Nomi I5011 Dark-Red», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у власності останнього.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя