Справа № 521/7504/19
Номер провадження:1-кс/521/3186/19
У Х В А Л А
04 травня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
За участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,

затриманого - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання, раніше неодноразово судимого, останній раз: 18.03.2014 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого у січні 2017 року за відбуття строку покарання,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, слідчий суддя

В С Т А Н О В И В:
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , 02.05.2019 року приблизно об 22 годині 00 хвилині, більш точного часу вході досудового розслідування не встановлено, шляхом вільного доступу проник до квартири за адресою АДРЕСА_2 , яка належить громадянину ОСОБА_7 . В цей час у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
В подальшому, обравши об`єктом свого злочинного посягання майно, належне власнику вищезазначеної квартири, ОСОБА_5 , діючи протиправно, умисно з корисливих мотивів, впевнившись, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, шляхом вільного доступу, намагався таємно викрасти грошові кошти у розмірі 255 грн (одна купюра номіналом 100 грн, три купюри номіналом по 50 грн, одна купюра номіналом 5 грн), пакунок цигарок марки «Camel blue», жіночі штани чорного кольору марки «adidas».
Однак, ОСОБА_5 не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був зупинений власником квартири ОСОБА_7 на місці скоєння злочину.
Прокурор та слідчий підтримали клопотання, оскільки вважали мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши в судовому засіданні підозрюваного ОСОБА_5 , а також вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
На підставі цього, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:
- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;
- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;
- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;
- ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» п. 175; «Cebotari v. Moldova» п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK» п. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
Суд, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, приходить до наступного.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, був затриманий в порядку ст.191 КПК України, неодружений, не має будь-яких осіб на утриманні, не працевлаштований, також не має постійного місця мешкання та підтверджених джерел існування, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Вказані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, характеру інкримінованого злочину свідчить про існування ризику переховування від суду.
Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.
Слідчий суддя вважає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, останній раз:
18.03.2014 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого у січні 2017 року за відбуття строку покарання.
Незважаючи на притягнення його раніше до кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 належних висновків не зробив, знову підозрюється у вчиненні умисного майнового злочину, що свідчить про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 відповідно до ст. 177 КПК України є: запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків кримінального правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вдатися до спроб будь яким чином перешкодити кримінальному провадженню та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Вказані обставини окрім клопотання підтверджуються: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , протоколом огляду матеріалів з фотофіксацією від 03.05.2019 року, протоколом затримання підозрюваної особи від 03.05.2019 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження..

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинувачем обов`язків, передбачених КПК України.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначається застава, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним, обвинувачем обов`язків, передбачених КПК України. На думку суду, застава у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, буде достатньо для забезпечення належної поведінки ОСОБА_5 .
Таким чином, у разі внесення ОСОБА_5 застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 38420 гривень, він підлягає негайному звільненню з-під варти та зобов`язаний, згідно ст. 194 КПК України, виконувати наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 197,331, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21) Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України» строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою рахувати з 03.05.2019 року.
Закінчення строку тримання під вартою визначити 02 липня 2019 року.
Встановити для ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб, що складає 38420 гривень.
У разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 , застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 38420 (тридцять вісім чотириста двадцять) гривень, звільнити його негайно з-під варти та зобов`язати: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - для відома та виконання.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1