Справа № 172/172/19
Провадження № 1-кп/172/30/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в селищі Васильківка обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000040 від 05.02.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в
с. Карабинівка Павлоградського району Дніпропетровської області, має неповну середню освіту, не працює, розлучений, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_4 25 січня 2019 року близько 10:00 год., більш точного часу слідством не встановлено, перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі співмешканкою ОСОБА_5 , де в останніх виникла сварка. Після чого, ОСОБА_4 покинув будинок та пішов у невідомому напрямку. Через деякий час ОСОБА_4 повернувся до місця проживання ОСОБА_5 з метою зібрати свої особисті речі. ОСОБА_4 , забираючи свої речі з шафи, яка розташована в одній зі спальних кімнат, побачив як впала тканина синього кольору, в якій були сховані грошові кошти у сумі 11 000 грн. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме грошових коштів у сумі 11 000 грн., які належать ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав грошові кошти у сумі 11 000 грн., які були сховані у синій тканині.
Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму.
Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене ОСОБА_4 кваліфікується за
ч. 1 ст. 185 КК України.
14 лютого 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Обвинувачений дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України.
Обвинувачений розуміє, що, підписавши угоду про примирення, добровільно відмовився від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України, а саме прав на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення.
Потерпіла ОСОБА_5 просила суд затвердити укладену угоду про примирення.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнає повністю.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, вид і строк покарання, узгоджений обвинуваченим та потерпілим, визначені в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Кримінальним правопорушенням заподіяно матеріальної шкоди на суму 11 000,00 грн., яка відшкодована на досудовому розслідуванні частково шляхом повернення потерпілій грошових коштів у сумі 800 грн. Цивільний позов не заявлено.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 468-469, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

Затвердити угоду про примирення, укладену 14 лютого 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000040 від 05.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі: 800 гривень, алюмінієву каністру повернути потерпілій за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частиною шостою чи сьомою статті 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1