Справа № 214/2970/16-к
1-кп/214/87/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 199 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:

У провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вище вказане кримінальне провадження.
Під час судового засідання прокурором було усно заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 заперечували проти заявленого прокурором клопотання про зміну запобіжного заходу.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку що в клопотання прокурора про зміну запобіжного відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід відмовити, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1,2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до Рішення конституційного суду №1-р/2017 від 23.11.2017 року під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.
Конституційний Суд України виходить з того, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу). Продовження судом під час підготовчого судового засідання застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою за відсутності клопотань прокурора порушує принцип рівності усіх учасників судового процесу, а також принцип незалежності та безсторонності суду, оскільки суд стає на сторону обвинувачення у визначенні наявності ризиків за статтею 177 Кодексу, які впливають на необхідність продовження домашнього арешту або тримання під вартою на стадії судового провадження у суді першої інстанції.
У порушення вище вказаних норм чинного законодавства, прокурором заявлено усне

клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, без письмового клопотання із зазначення ризиків передбачених ст. 177 КПК України та виклад обставин, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність ризиків.
Крім того, суд звертає увагу, що строк дії ухвали Саксаганського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2018 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту сплив 05.11.2018 року, у зв`язку із чим клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу, який на теперішній час не обраний не відповідає вимогам Кримінально-процесуального закону.
Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1