Справа № 405/6718/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2018 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000042 від 18.07.2018 року,
В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 23.08.2018 року на майно, а саме: частку квартири загальною площею 57,4 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_1 та квартиру загальною площею 75,8 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_2 . На обгрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000042 від 18.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 23.08.2018 року накладено арешт на частку квартири загальною площею 57,4 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_1 та квартиру загальною площею 75,8 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_5 , оскільки колегія суддів прийшла до висновку, що вказане нерухоме майно може бути одержаним внаслідок вчинення злочину, а отже, наявні достатні підстави вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації. Вважає, що арешт накладено необгрунтовано, оскільки колегією суддів апеляційного суду Кіровоградської області не враховано, що ст.ст.96-1,96-2 КК України було введено в Кримінальний кодекс України законом «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України стосовно виконання Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України», який набрав чинності 16 грудня 2013 року. Таким чином, під спеціальну конфіскацію може потрапити лише те майно або грошові кошти, які набули ознак, що передбачені ст. 96-2 КК України після 16 грудня 2013 року. Проте суд, не враховуючи норми Конституції та не враховуючи час набрання сили законом, якій увів в законодавство інститут спеціальної конфіскації, наклав арешт на частку квартири загальною площею 57,4 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_1 , яка була придбана заявником 09 травня 2013 року. Крім того, квартира за адресою АДРЕСА_2 придбана ОСОБА_5 на підставі договору №3 про інвестування у будівництво житла від 16.11.2005 року, тобто майно, яке не може вважатись таким, що придбане внаслідок вчинення злочину або є доходом від такого майна.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки зазначене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Крім того, зазначені у клопотанні обставини перевірялись апеляційним судом Кіровоградської області, який прийшов до висновку про накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації.
Слідчий підтримав позицію прокурора.
Заслухавши учасників та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Під час розгляду клопотання встановлено, що в провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000042 від 18.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Кіровоградської області від 23.08.2018 року накладено арешт на майно, а саме: частку квартири загальною площею 57,4 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_1 та квартиру загальною площею 75,8 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_2 .

Аналіз положень ст. 174 КПК України свідчить, що тягар доведення необхідності та обґрунтованості скасування арешту покладається на особу, яка звертається з даним клопотанням.
При цьому, слідчим суддею відзначається, що арешт на майно накладений відповідно до 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області прийшла до переконання, що вказане в клопотанні про скасування арешту майно може підлягати спеціальній конфіскації.
Крім того, постановою старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Кіровоградській області від 17.08.2018 року частку квартири загальною площею 57,4 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_1 та квартиру загальною площею 75,8 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000042 від 18.07.2018.

При цьому слідчий суддя зазначає, що під час розгляду апеляційної скарги прокурора на ухвалу слідчого судді від 21.08.2018 року, якою відмовлено у накладенні арешту на вказане у клопотанні майно, були досліджені матеріали кримінального провадження, на підставі яких колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області прийшла до висновку, що до вказаного майна може бути застосовано спеціальну конфіскацію та на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у прав та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Крім того, в судовому засіданні під час розгляду клопотання про скасування арешту стороною обвинувачення надавались матеріали кримінального провадження .
Разом з тим, захисник заперечив проти їх дослідження в нарадчій кімнаті, пославшись на те, що стороні захисту дані матеріали не відкриті.
Прокурор під час розгляду, заперечив проти дослідження доказів у судовому засіданні та відкриття матеріалів, які стали підставою для накладення арешту судом апеляційної інстанції, пославшись на таємницю досудового розслідування.
Враховуючи дані обставини, слідчий суддя не має можливості перевірити та надати оцінку законності накладення арешту, а доводи, які зазначені у клопотанні захисника ОСОБА_6 та викладені в судовому засіданні, перевірялись судом апеляційної інстанції, який надав юридичну оцінку вказаним обставинам, а тому на думку слідчого судді відсутні передбачені законом підстави для скасування арешту.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.174,369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000042 від 18.07.2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7