Справа № 192/1678/18
Провадження № 1-в/201/3/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, котрий на теперішній час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія № 21», -

Раніше судимого:

-12.07.1996 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 215-3 ч.2, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 06.10.1998 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 7 днів;

-23.06.2000 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 140 ч.2, 43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 15.11.2002 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців;

-08.07.2003 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, ст. 186 ч.2 ст.15, 186 ч.3, 187 ч.3, 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 27.06.2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 21 день;

-17.03.2010 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 06.10.1998 року по відбуттю строку покарання;

-30.09.2014 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської за ст. 187 ч.2 КК України до 8 років позбавлення вол з конфіскацією майна.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

засуджений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21», про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений ОСОБА_3 просив суд задовольнити його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе належні висновки та став на шлях виправлення.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання засудженого пославшись на необґрунтованість такого клопотання з огляду на те, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а отже не зробив для себе належних висновків від своєї протиправної поведінки.

Представник виправної колонії у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, клопотання засудженого не підтримав.

Вислухавши думки учасників судового провадження, а також дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до таких правових висновків.

Статтею 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 82 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Як зазначено у довідці по особовій справі засудженого ОСОБА_3 на даний час відбув 1/2 частини строку покарання.

При цьому, згідно характеристики на засудженого, ОСОБА_3 : за період перебування у слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, допустив одне порушення режиму утримання, за що мав одне стягнення, заохочень не мав; за період перебування у виправній колонії характеризується посередньо, стягнень не має. Має чотири заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних ті ввічливих взаємовідносин з персоналом, з метою уникнення покарання. Утримує у чистості та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку під контролем адміністрації, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці під контролем адміністрації установи. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу «Фізкультура та спорт», бере участь у роботі самодіяльних організацій, підтримує зв`язки з рідними.

Також судом враховано те, що ОСОБА_3 вже неодноразово був засуджений за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів та був звільнений від відбування покарання умовно-достроково три рази, про те знову вчинив тяжкий злочин, що характеризує засудженого як особу, яка схильна до систематичної злочинної діяльності, а вказана поведінка, на думку суду, свідчить про відсутність належних висновків у засудженого щодо своєї поведінки.

Слід звернути увагу, що посилання засудженого на відсутність у нього порушень режиму утримання під час перебування в колонії, судом враховано, але, згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даних обов`язків є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази вважає, що встановлені обставини не вказують на позитивні зміни в особистості засудженого за весь період відбування покарання, а отже, на даний час засуджений ОСОБА_3 не став на шлях виправлення і застосування до нього положень ст. 82 КК України є передчасним, при цьому лише сам факт того, що останній фактично відбув 1/2 призначеного покарання не може свідчити про його виправлення та наявність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 82 КК України, ст. ст. 537-539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду, а засудженим у той же строк з моменту вручення її копії.

Повний текст ухвали буде проголошено 04.02.2019 року о 10-20 годині.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1