Справа № 1-кп/593/65/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2019 р. Бережанський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Бережанах кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 07 грудня 2018 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст.357 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.

07 грудня 2018 року, близько 12 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_3 , який в цей час перебував у вітальні кімнаті квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , - по місцю проживання гр. ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону торгової марки «Samsung» моделі SGH-X510V, ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 150,83 грн., який належить ОСОБА_5 та його грошових коштів в сумі 400 грн.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету особистої наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, близько 12 години 07 грудня 2018 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у вітальні кімнаті квартири ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що ОСОБА_5 спить, та за ним ніхто не спостерігає, а його дії носять таємний характер, умисно таємно викрав мобільний телефон торгової марки «Samsung» моделі SGH-X510V, ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 150,83 грн., що знаходився на столі, після чого заховав його у свою сумку.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 керуючись єдиним умислом спрямованим на заволодіння чужим майном, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, взяв паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що лежав на столі поряд з мобільним телефоном торгової марки «Samsung». Переглядаючи вміст вказаного паспорта ОСОБА_3 виявив грошові кошти в сумі 400 грн.(номіналом 2 купюри по 100 грн. та 1 купюра номіналом 200 грн.), що знаходились в обкладинці паспорта, після чого паспорт разом з наявними грошовими коштами заховав собі у сумку.
Викрадені грошові кошти та мобільний телефон ОСОБА_3 виніс із приміщення квартири та місце вчинення кримінального правопорушення залишив, отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 550,83 гривень.
Такі дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Окрім цього, 07 грудня 2018 року, близько 12 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи у вітальні кімнаті квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , - по місцю проживання гр. ОСОБА_5 , в ході пошуку цінних речей з метою їх подальшого викрадення, взяв у руки паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що лежав на столі та переглядаючи вміст останнього ОСОБА_3 виявив грошові кошти в сумі 400 грн.(номіналом 2 купюри по 100 грн. та 1 - 200 грн.), що знаходились в обкладинці паспорта. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення паспорта громадянина України, що є важливим особистим документом.
Реалізовуючи свій злочинний намір, 07 грудня 2018 року, близько 12 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи у вітальні кімнаті квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , - по місцю проживання гр. ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що ОСОБА_5 спить, та за ним ніхто не спостерігає, а його дії носять таємний характер, умисно таємно викрав паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Бережанським РС УДМС України в Тернопільській області 27.06.2013 року, що лежав на столі, який є важливим особистим документом та втрата якого істотно утруднює для ОСОБА_5 реалізацію прав, свобод і законних інтересів.
Викрадений паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_3 заховав в свою сумку та вийшов із вказаної квартири, таким чином з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим документом на власний розсуд.
Такі дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.357 КК України, за ознаками: незаконне заволодіння шляхом таємного викрадення паспортом.

28 січня 2019 року згідно вимог ст.471 КПК України укладено угоду про примирення між підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 з однієї сторони та потерпілим ОСОБА_5 з другої сторони, відповідно до якої сторони угоди дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 та ч.3 ст.357 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, відшкодування заподіяної шкоди, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у інкримінованих йому діяннях, а також узгоджено покарання, яке повинен нести ОСОБА_3 за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень; ч.3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості та ч.3 ст. 357 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є злочином не великої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні укладену угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним від 28 січня 2019 року підтримує, просить її затвердити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 укладену угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним підтримує, просить її затвердити.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні укладену угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 28 січня 2019 року підтримує, просить її затвердити, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Прокурор, вважає, що угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 28 січня 2019 року слід затвердити і призначити узгоджену сторонами міру покарання, окрім цього просить вирішити питання стягнення судових витрат та речових доказів.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що за умовами угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним міра покарання за кожне з кримінальних правопорушень визначена у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

В угоді про примирення між потерпілим та обвинуваченим дотримано вимог ч.1 ст. 70 КК України, оскільки остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung», моделі SGH-X510V; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , які передано потерпілому на зберігання, - залишити у розпорядження потерпілого.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 28 січня 2019 року про примирення між потерпілим та підозрюваним.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст.357 КК України, призначивши узгоджене сторонами покарання:

- за ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень;

- за ч.3 ст. 357 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung», моделі SGH-X510V; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , які передано потерпілому на зберігання, - залишити у розпорядження потерпілого.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 в користь держави: 572 /п`ятсот сімдесят дві/ гривні 00 коп. процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи /висновок № 6-991/18 від 14.12.2018 року/ та 1144 /одну тисячу сто сорок чотири/ гривні 00 коп. процесуальних витрат за проведення технічної експертизи документів /висновок № 1.1-9/19 від 15.01.2019 року/.
На вирок можуть бути подані апеляції до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Роз`яснити обвинуваченому та потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: