провадження №: 1-кс/752/3237/19
У Х В А Л А
24.04.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
захисника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на рішення слідчого про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000824, відомості щодо якого внесені 05.05.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000824, відомості щодо якого внесені 05.05.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
В обґрунтування своїх доводів адвокат вказує, що постанова про зупинення досудового розгляду є безпідставною та необґрунтованою, що являється формальним приводом затягування розслідування та вказує на бездіяльність слідчого, свідоме порушення принципу розумності строків у кримінальному провадженні та ігнорування вимог ст. 9 КПК України, наслідком чого є порушення права ОСОБА_4 на справедливий суд, гарантоване кримінальним процесуальним законодавством, Конституцією України та рішеннями Європейського суду з прав людини.
У судове засідання з`явився адвокат ОСОБА_3 , який повністю підтримав свою скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та заздалегідь.
Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає необхідним задовольнити скаргу, виходячи з наступного.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Положеннями ч. 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником, чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Слідчим суддею встановлено, що 24.03.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України за № 0000163, за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Міністерства охорони здоров`я України при перерахуванні бюджетних коштів як попередньої оплати в сумі 6481,5 млн на рахунки ПАТ «Фармстандарт-Біолік» за поставку імунобіологічних препаратів, всупереч того, що дані угоди не були виконані підприємством, та невжиття заходів щодо повернення коштів до державного бюджету.
11.06.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000499 на підставі відомостей, які 05.02.2014 висвітлені в антикорупційній програмі «Наші гроші» та телеканалі щодо фактів порушень законодавства при здійсненні державних закупівель, неефективного використання державних коштів та зловживань службовим становищем службовими особами Міністерства охорони здоров`я України на чолі з Міністром охорони здоров`я України ОСОБА_4 , іншими державними підприємствами, установами та організаціями у сфері охорони здоров`я та фармацевтичній галузі, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
20.10.2014 старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 складено повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
21.10.2014 підозрювана ОСОБА_4 була оголошена в розшук.
23.04.2015 матеріали досудових розслідувань за № 0000163 та № 0000499 були об`єднані в одне провадження за № 0000163, на підставі постанови прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_6
06.05.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000824 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України за фактом умисного, за попередньою змовою з головою Правління ПАТ «Фармстандарт-Біолік» ОСОБА_7 заволодіння Віце-прем`єр-міністром України Міністром охорони здоров`я України ОСОБА_4 бюджетними коштами в сумі 6481594,72 в своїх інтересах та інтересах третіх осіб, з використанням наданих повноважень всупереч інтересам служби, яке виділено з кримінального провадження за № 0000163 від 24.03.2014.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводилось слідчими Генеральної прокуратури України. В подальшому, органом досудового розслідування неодноразово вирішувалось питання щодо продовження строків досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, зокрема: 15.12.2014 - до 4-х місяців, тобто до 20.02.2015, 17.02.2015 - до 6 місяців, тобто до 20.04.2015; 16.04.2015 - до 8 місяців, тобто до 20.06.2015; 19.08.2015 - до 10 місяців, тобто до 26.10.2015.
Крім того, як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування неодноразово вирішувалось питання щодо зупинення досудового розслідування з метою встановлення місцезнаходження підозрюваної, а саме: 08.05.2015, 21.05.2015, 28.05.2015, 11.06.2015, 02.07.2015, 10.07.2015.
Крім цього, слідчим суддею встановлено, слідчим суддею, що органом досудового розслідування неодноразово вирішувалось питання щодо зупинення досудового розслідування з метою направленням органом досудового розслідування запиту до Генеральної прокуратури Куби про надання міжнародної правової допомоги у кримінальному провадженні, а саме: 24.09.2015, 25.03.2016, 16.09.2016, 26.09.2016, 29.09.2016, 06.10.2016, 08.11.2016, 17.11.2016, 05.12.2016, 31.03.2017, 08.08.2017.
17.11.2016 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва надано дозвіл на спеціальне досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000824 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.
03.08.2017 постановою заступника Генерального прокурора України досудове розслідування кримінального провадження № 0000824, доручено проводити прокуратурі Харківської області.
11.12.2017, відповідно до постанови заступника Генерального прокурора України строк досудового розслідування продовжено до 12 місяців.
27.12.2017 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000824, доручено детективам Національного антикорупційного бюро України.
Після вирішення питання про зміну підслідності у кримінальному провадженні, 27.12.2017 слідчим в ОВС прокуратури Харківської області ОСОБА_8 без погодження з процесуальним прокурором винесена постанова про зупинення досудового розслідування.
09.02.2018 відомості про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000824 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
20.04.2018 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було доручено слідчим прокуратури м. Києва.
08.05.2018 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено.
05.07.2018 та 19.10.2018, в зв`язку з направленням 24.09.2015 Генеральною прокуратурою України до Генеральної прокуратури Республіки Куба запиту про надання міжнародної правової допомоги слідчим першого слідчого відділу СУ прокуратури м. Києва досудове розслідування було зупинене.
Вищевказані обставини встановлені також ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києві від 14.02.2019 у справі №752/18634/18 (провадження №1-кс/752/116/19), за скаргою адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора щодо неприйняття рішення, передбаченого ч. 2 ст. 283 КПК України, яка на момент розгляду цієї скарги набрала законної сили і є чинною.
Разом з тим, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Згідно ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Стаття 280 КПК України, передбачає підстави та порядок зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні і вказує на те, що досудове розслідування може бути зупинено після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: 1) підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком; 2) підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме; 2-1) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування; 3) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.
До зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії, для встановлення місцезнаходження особи, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.
Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.
Аргументуючи висновок про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий послався на те, що станом на 24.09.2015 Генеральною прокуратурою України до Генеральної прокуратури Республіки Куба спрямовано запит про надання міжнародної правової допомоги в кримінальному провадженні, тобто виникла обґрунтована необхідність у виконанні дій у межах міжнародного співробітництва в Республіці Куба.

В матеріалах скарги міститься лист-відповідь Міністерства закордонних справ України отримані на адвокатський запит ОСОБА_3 від 04.12.2017 за №71/КПП/19-091-1096, згідно якого Міністерство закордонних справ України роз`яснює, що Кубинською стороною не ратифіковано Договір між Україною та Республікою Куба про правові відносини та правову допомогу в цивільних та кримінальних справах 2003 року, а тому він не застосовується у правовідносинах між договірними сторонами.

Крім того, оскільки, ч. 1 ст. 280 КПК України за своєю правовою конструкцією передбачає можливість зупинення досудового розслідування виключно за умови належного повідомлення особі про підозру, то неналежне повідомлення особи про підозру повністю унеможливлює зупинення досудового розслідування.

Як встановлено слідчим суддею, 20.10.2014 старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 складено повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Після того, 21.10.2014 підозрювана ОСОБА_4 була оголошена в розшук.

Із матеріалів скарги не вбачається дотримання слідчим порядку складання та повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Одночасно з тим, положеннями ч. 1 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частиною статі 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею, з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження і з`ясування всіх обставин кримінального провадження та розгляду скарги, надавалась процесуальна можливість слідчому подати слідчому судді відповідні документи (докази) обґрунтованості винесення постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, направлення запитів, нагадувань щодо прискорення розгляду запитів про надання міжнародної правової допомоги в кримінальному провадженні, у тому числі матеріалів щодо пред`явлення ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, для вивчення та дослідження під час розгляду клопотання.

Однак, слідчий не скористався своїм процесуальним правом щодо надання належних та допустимих доказів обгрунтованості винесення постанови зупинення досудового розслідування.

З огляду на викладене, слідчий суддя, приймаючи за основу гарантовані принципи диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з урахуванням доводів адвоката, вважає, що постанова про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000824, відомості щодо якого внесені 05.05.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, без належного правового обґрунтування, тобто є такою, яка винесена не у відповідності до положень КПК України.

Окрім цього, вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчим при винесенні постанови вказані вимоги проігноровані, оскільки у ній відсутнє обґрунтування необхідності виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва та відсутні будь-які посилання, чому без цих дій неможливо завершити досудове розслідування, тобто вбачається формальне винесення вказаної постанови.

Разом з тим, слідчим суддею під розгляду цієї скарги, що також підтверджено ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києві від 14.02.2019 у справі №752/18634/18 (провадження №1-кс/752/116/19), встановлено, що органом досудового розслідування, з метою направленням органом досудового розслідування запиту до Генеральної прокуратури Куби про надання міжнародної правової допомоги у кримінальному провадженні, а саме: 24.09.2015, 25.03.2016, 16.09.2016, 26.09.2016, 29.09.2016, 06.10.2016, 08.11.2016, 17.11.2016, 05.12.2016, 31.03.2017, 08.08.2017, зупинялось проведення досудового розслідування з тих самих підстав.

Згідно вимог ч.2 ст. 280 КПК України, до зупинення досудового розслідування всі слідчі (розшукові) дії, проведення яких необхідне та можливе. Відповідно до ч. 2. ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як обставини, які викривають, так і ті, які виправдовують підозрюваного.

Положеннями ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини четвертої статті 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер)' або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пунктом 21 частини першої статті 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться розумні строки.

Згідно частини першою статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути викопані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до частини першої статті 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Так, у справі «Кудла проти Польщі» (заява No 30210/96). Суд наголосив, що стаття 13 Конвенції гарантує наявність у національній правовій системі засобів правового захисту, що забезпечують на національному рівні захист конвенційних прав і свобод в будь-якій формі. Таким чином стаття 13 Конвенції вимагає палання внутрішньодержавного засобу правового захисту, що дозволяє розглянути по суті «обґрунтовану скаргу» на порушення Конвенції та надати відповідну компенсацію Засіб правовою захисту, який вимагається за статтею 13 Конвенції, має бути «ефективним» як на практиці, так і на законодавчому рівні.

Суд заявив, що метою статті 13 «є забезпечення механізму, завдяки якому особи можуть скористатися засобами судового захисту на національному рівні від порушення конвенційних прав, перед тим як вдатися до міжнародного механізму оскарження в Суді».

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що зупинення досудового розслідування і не вчинення при цьому будь-яких слідчих і процесуальних дій для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення протягом тривалого часу, починаючи з моменту повідомлення ОСОБА_4 про підозру, у зв`язку із направленням запиту для надання міжнародної правової допомоги і при цьому не здійснення будь-яких дій щодо нагадування в отриманні відповіді та відсутності будь-яких відомостей щодо його виконання, не є ефективним здійсненням досудового розслідування у розумні строки.

Аналізуючи обставини, встановлені судовим розглядом, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого в ОВС прокуратури Харківської області ОСОБА_8 від 27.12.2017 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000824, відомості щодо якого внесені 05.05.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України прийнята, в порушення порядку, передбаченого ст. 280 КПК, без врахування фактичних обставин кримінального провадження №0000824, без належного правового обґрунтування щодо неможливості закінчення досудового розслідування без отримання відповідей в рамках міжнародного доручення, тобто є такою, яка винесена всупереч положенням КПК України та, як наслідок, підлягає скасуванню, у зв`язку із цим, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307, 372, 376 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого в ОВС прокуратури Харківської області ОСОБА_8 від 27.12.2017 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000824, відомості щодо якого внесені 05.05.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання слідчим суддею та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1