Провадження №11-кп/801/333/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2018року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування йому строку перебування в установі попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_6 про зарахування йому строку перебування в установі попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки він в період з 30.05.2000 року по 05.03.2001 року перебував в слідчому ізоляторі м. Дніпропетровська, а тому згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) йому можливе зарахування строку перебування в установі попереднього ув`язнення.

Суд першої інстанції заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та особову справу засудженого дійшов, висновку що клопотання ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, так як ОСОБА_6 був засуджений вироком Дніпропетровського обласного суду від 14.12.1999 року до розстрілу з конфіскацією всього майна. Згідно ухвали Верховного Суду України від 30.05.2000 року засудженому ОСОБА_6 призначене покарання у виді розстрілу з конфіскацією усього майна замінено на довічне позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його особистою власністю. Відповідно, вирок Дніпропетровського обласного суду від 14.12.1999 року набрав законної сили 30 травня 2000 року.
Згідно довідки ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» № 4/7020 від 13.06.2018 засуджений ОСОБА_6 прибув до установи 05.03.2001 року з державної установи «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)».
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2017року ОСОБА_6 зараховано у строк покарання,призначеного за вироком Дніпропетровського обласного суду від 19.12.1999року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 25.03.1999року по 30.05.2000року, тобто період перебування під вартою та затримання до набрання вироком суду законної сили.

В апеляційних скаргах засуджений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 просять змінити ухвалу суду та зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк відбутого покарання за вироком Дніпропетровського обласного суду від 14.12.1999 року покарання у виді довічного позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення та перебування у Дніпропетровському СІЗО у період з 30.05.2000р. по 05.03.2001р. відповідно до співвідношення один день перебування в СІЗО за два дні позбавлення волі, оскільки вирок щодо ОСОБА_6 хоч і набув чинності 30.05.2000р., але до місця відбуття покарання ОСОБА_6 був поміщений лише 05.03.2001р.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги з мотивів, зазначених в ній та просять про скасування ухвали суду і задоволення клопотання про зарахування як строку попереднього ув`язнення, терміну перебування в слідчому ізоляторі, після набрання вироком законної сили, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Суд в ухвалі послався на зарахування строку ОСОБА_6 , який відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України підлягав зарахуванню, що було зроблено ухвалою суду від 29.11.2017 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на порушення ст. 87 КВК України щодо несвоєчасного відправлення засудженого ОСОБА_6 до місця позбавлення волі, у зв`язку із чим вважає, що має бути зараховано цей строк, як строк попереднього ув`язнення.

Проте з таким трактуванням Закону не погоджується апеляційний суд, оскільки при застосуванні ч. 5 ст. 72 КК України зараховується перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення, для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження, якщо в таких випадках був залишений засуджений в місцях попереднього ув`язнення.

Якщо мали місце порушення з боку адміністрації СІЗО щодо своєчасного відправлення до місця відбування покарання ОСОБА_6 , то засуджений мав звертатися з цього приводу з відповідними зверненнями, але ця обставина не може враховуватися в строк попереднього ув`язнення, оскільки попереднє ув`язнення завершується з набрання вироком законної сили.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2018 року щодо засудженого ОСОБА_6 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя: