Провадження № 1-кп/761/1870/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4

провівши в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0001644, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2019 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366?1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
01 квітня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва з Київської місцевої прокуратури №10 надійшло клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 366-1 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001644 від 19 лютого 2019 року.

Згідно клопотання, ОСОБА_4 , обіймаючи у період з 15.09.2008 по 27.01.2017 посаду головного спеціаліста відділу планово-економічної діяльності, бюджетної звітності та матеріально-технічного забезпечення управління фінансового-економічного та матеріально-технічного забезпечення Державної архівної служби України та будучи відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону, умисно не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим порушила вимоги, передбачені чинним законодавством України, при наступних обставинах.

Так, відповідно до наказу від 12.09.2008 № 130-к Державної архівної служби України, ОСОБА_4 призначено на посаду головного спеціаліста відділу планово-економічної діяльності, бюджетної звітності та матеріально-технічного забезпечення управління фінансового-економічного та матеріально-технічного забезпечення Державної архівної служби України.

На підставі наказу начальника Державної архівної служби України № к/1-17 від 27.01.2017 ОСОБА_4 звільнено із указаної посади за п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін.

Державна архівна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції. Державна архівна служба України реалізує державну політику у сфері архівної справи, діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації. Утворена відповідно до Указу Президента України від 09 грудня 2010 року №1085/2010 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади».

Відповідно до підпункту «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові та службові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1, підпункті «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" п. 2, п. 5 ч.1 ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

ОСОБА_4 було достовірно відомо про передбачений законодавством обов`язок її як державного службовця, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави чи місцевого самоврядування, наступного року після звільнення подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Так, під час перебування на посаді ОСОБА_4 була ознайомлена під розпис із попередженням про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ним, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю.

Також, 22.02.2018 після звільнення з посади ОСОБА_4 на її домашню адресу Державною архівною службою України направлено лист-повідомлення із положеннями ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», згідно з якою передбачено обов`язок особи, яка припинила діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування подати декларацію за минулий рік шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, а також попереджено про передбачену законодавством адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, декларування недостовірної інформації та умисне неподання суб`єктом декларування декларації.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №2 від 10.06.2016 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №958/29088 визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи.

Перший етап роботи системи розпочався 01.09.2016 для суб`єктів декларування, які займають згідно із ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Другий етап з 00 годин 00 хвилин 01.01.2017 для всіх інших суб`єктів декларування, у тому числі осіб, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_4 відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 366-1 КК України являлась суб`єктом декларування, була зобов`язана подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави, яка припинила таку діяльність, за 2017 рік та достовірно знала про цей передбачений законодавством обов`язок.

Незважаючи на вказані обставини, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, посягаючи на встановлений законодавством порядок функціонування системи запобігання корупції в Україні, ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, вирішила не подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, якою вона являлась до 27.01.2017, та не подала її у визначений законодавством строк, тобто до 01.04.2018.

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб станом на 22.12.2018 декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 ОСОБА_4 не подала.

У зв`язку із цим, діючи у порядку ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції листом від 29.08.2018 № 44-01/37631/18 повідомило ОСОБА_4 про факт неподання нею декларації та зобов`язання подати її протягом 10 днів із для отримання повідомлення.

30.08.2018 матір`ю ОСОБА_5 із абонентської скриньки отримано зазначене вище повідомлення та в подальшому передано ОСОБА_4 , яка, в свою чергу, ознайомившись із його змістом, достовірно усвідомила факт необхідності подання декларації за 2017 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також передбачену КК України кримінальну відповідальність за її неподання.

Разом із тим, продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір, направлений на невиконання вищевказаних вимог Закону України «Про запобігання корупції», передбачаючи при цьому суспільно небезпечні наслідки таких дій, ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, ігноруючи застереження, зазначене в повідомленні Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.08.2018, не вчинила необхідних та можливих дій, спрямованих на виконання свого обов`язку, проявила несвідомість і бездіяльність, та нехтуючи встановленим законодавством порядком функціонування системи запобігання корупції в Україні, умисно не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, умисно не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 366-1 КК України.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 визнала усі зазначені в клопотанні фактичні обставини, просила задовольнити клопотання прокурора про звільнення її від кримінальної відповідальності, підтримала свою письмову заяву про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, у зв`язку з дієвим каяттям. Крім того пояснила суду, що їй роз`яснено та зрозуміло суть підозри, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, її право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав внесене ним клопотання та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, у зв`язку з дієвим каяттям останньої, а кримінальне провадження стосовно неї просив закрити.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані в розпорядження суду матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Так, суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 44 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом, зокрема ст. 45 КК України.

Так, стаття 45 КК визначає, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У силу наведеного у примітці до статті 45 КК України переліку злочинів, які відповідно до Кримінального кодексу є корупційними, ст. 366-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , не є таким корупційним діянням, що свідчить про можливість застосування до обвинуваченої вказаної підстави звільнення від кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-1 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 раніше не судима, тобто інкриміноване їй правопорушення вчинене нею вперше.

Крім того, як вбачається з тексту клопотання, ОСОБА_4 щиро розкаялась у вчиненому кримінальному правопорушенні та активно сприяла його розкриттю, зокрема надавши інформацію щодо свідка його вчинення ОСОБА_5 , яка в свою чергу повідомила важливу для досудового розслідування інформацію, що відповідно до ст. 45 КК України є підставою для звільнення її від кримінальної відповідальності.

Підозрюваній в судовому засіданні було роз`яснено відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Цивільний позов в рамках провадження не заявлено, запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

У зв`язку зі звільненням підозрюваної ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження щодо неї, процесуальні витрати стягненню з останньої не підлягають.

Керуючись ст. ст. 284, 314, 369-372, 392 КПК України, ст. 45 КК України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, відомості щодо якого внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001644 від 19 лютого 2019 року - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1