У Х В А Л А

10.12.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника третьої особи адвоката ОСОБА_3 , в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, розглянувши клопотання представника ТОВ «МІРСЕЙН», ТОВ «ВУДЛІН», ТОВ «АШТОН», ТОВ «АРКАНДО» - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 00002087 від 10 березня 2017 року, про скасування арешту майна -

В С Т А Н О В И В :

адвокат ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «МІРСЕЙН», ТОВ «ВУДЛІН», ТОВ «АШТОН», ТОВ «АРКАНДО» звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить частково скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року в частині накладення арешту на активи сум лімітів ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ у Державній фіскальній службі України товариств ТОВ «МІРСЕЙН» (), ТОВ «ВУДЛІН» (), ТОВ «АШТОН» (), ТОВ «АРКАНДО» ().

Заявник, не погоджуючись із зазначеним рішенням слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва, посилаючись на те, що вказані в ухвалі підстави накладання арешту є не обґрунтованими, оскільки ліміти ПДВ не мають ознак майна, передбаченого вимогами ч. 10 ст. 170 КПК України. Крім того, метою накладення арешту слідчим суддею було забезпечення збереження речових доказів, однак ліміти ПДВ не може бути речовим доказом, так як вони не є власністю ТОВ «МІРСЕЙН», ТОВ «ВУДЛІН», ТОВ «АШТОН», ТОВ «АРКАНДО», грошовими коштами або електронними грошима, а за своєю суттю є віртуальним значенням, що обчислюється за формулою, встановленою п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України.

Посилаючись на викладене просить скасувати арешт накладений ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року по справі № 752/16869/18 на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ у Державній фіскальній службі України ТОВ «МІРСЕЙН», ТОВ «ВУДЛІН», ТОВ «АШТОН», ТОВ «АРКАНДО».

Представник третьої особи адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просиві їх задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, однак про дату та час судового розгляду був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши представника ТОВ «МІРСЕЙН», ТОВ «ВУДЛІН», ТОВ «АШТОН», ТОВ «АРКАНДО», слідчий суддя дійшов такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року у справі 752/16869/18, задоволено вимоги клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ у Державній фіскальній службі України, за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, підприємства: ТОВ «ДЖЕТ СЕРВІС ГРУП» (), ТОВ «АНТІЛЕНСІС» (), ТОВ «ЄВРОВІЖЕН КОРПОРЕЙТ» (), ТОВ «РІДЖ ВЕЙ ТРЕЙД» (), ТОВ «СЕЙЛ ЕДЖЕНСІ» (), ТОВ «УКРСТРОЙ ПРОЕКТ» (), ТОВ «ІНТЕР ЛЕНД» (), ТОВ «КАСТАНА» (), ТОВ «КОЛЕТТ» (), ТОВ «ТД ДНІПРОПРОММАШ» (), ТОВ «ПУЛЬС АР ПЛЮС» (), ТОВ «ДЕЛЬТА СТРОЙ ПЛЮС» (), ТОВ «АРКАНДО» (), ТОВ «АЛІТУС ТРЕЙД» (), ТОВ «ОТАРІО» (), ТОВ «ТОРГОВА ЛІГА СОНЯШНИК» (), ТОВ «ФРІКОМ-ЛТД» (), ТОВ «УНІПРОК ТРЕЙД» (), ТОВ «БРЕДБЕРН» (), ТОВ «КИЇВ-ЄВРО БІЛД ГРУП» (), ТОВ «ЛАФТ» (), ТОВ «МІРСЕЙН» (), ТОВ «ВУДЛІН» (), ТОВ «ФЕЛІС КОМПАНІ» (), ТОВ «АШТОН» (), ТОВ «ПОЛГАРД» (), ТОВ «МАТЕС» (), ТОВ «ТРЕЙДС ІНЖИНІРИНГ» (), ТОВ «БАНИНГ» (), шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по вказаним підприємствам, на яку останні мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як зазначається в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року метою застосування арешту є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Згідно ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Тому висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 200-1.1 ПК України передбачено, що система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік ПДВ в розрізі платників податку.

Відповідно до пункту 4 Порядку електронного адміністрування ПДВ постанови КМУ від 16 жовтня 2014 року № 569: «Рахунок у системі електронного адміністрування податку - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування».

Аналіз зазначених норм законодавства свідчить про те, що система електронного адміністрування ПДВ - це база даних ДФС, яка аналізує та проводить автоматичний облік ПДВ по кожному підприємству. Показники (суми ліміту ПДВ) є за своєю суттю обліком господарських операцій платника ПДВ в електронній системі, що здійснюється відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Так, ліміт не є грошовими коштами або електронними грошима. Відповідно до ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року, електронні гроші - це одиниці вартості, які зберігаються на електронному пристрої, приймаються як засіб платежу іншими особами, ніж особа, яка їх випускає, і є грошовим зобов`язанням цієї особи, що виконується в готівковій або безготівковій формі.

Отже, підприємство не має права власності на ліміт ПДВ, оскільки за своєю суттю ліміт - це показник здійснення господарської операції та не є грошовими коштами або електронними грошима.

Реєстраційний ліміт - це лише певне віртуальне значення, яке обчислюється за формулою, встановленою пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України, та на яке платник має право реєструвати в ЄРПН податкові накладні/розрахунки коригування.

Згідно із ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Також слід зазначити, що при розгляді клопотання поданого в порядку ст. 174 КПК України слідчий суддя не надає оцінки дотримання вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованості підстав для скасування арешту.

Враховуючи вище викладене, сума ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України на яку вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в розумінні ст. 98 КПК України не може бути речовим доказом в даному кримінальному провадженні, тому клопотання представника ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-174 КПК України, ст. 316 ЦК України, ст. 200-1 ПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника ТОВ «МІРСЕЙН», ТОВ «ВУДЛІН», ТОВ «АШТОН», ТОВ «АРКАНДО» - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні 00002087 від 10 березня 2017 року - задовольнити.

Скасувати частково арешт, накладений у кримінальному провадженні 00002087 від 10 березня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.1 ст. 205 КК України, згідно ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року у справі 752/16869/18 на активи - суми лімітів ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () за адресою: м. Київ, Львівська, площа, 8, а саме товариства з обмеженою відповідальністю «МІРСЕЙН» (ідентифікаційний код 41797429, місцезнаходження: вул. Білгородська, 9, м. Київ, 03037), товариства з обмеженою відповідальністю «ВУДЛІН» (ідентифікаційний код 41636013, місцезнаходження: вул. Ярославська, 11-В, м. Київ, 04071), товариства з обмеженою відповідальністю «АШТОН» (ідентифікаційний код 41636013, місцезнаходження: вул. Олени Теліги, 12/14, м. Київ, 04112), товариства з обмеженою відповідальністю «АРКАНДО» (ідентифікаційний код 41378629, місцезнаходження: вул. Герцена, 6, м. Київ, 04050), на які вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: