печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року Печерський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника власника майна ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_10 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000915 від 13.12.2012р. за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Печерського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження №0000915 від 13.12.2012р. за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 382 КК України.

ОСОБА_10 в рамках зазначеного кримінального провадження звернулась до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2014р. у справі № 757/37143/14-к в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000915 від 13.12.2012р., на житловий будинок (домоволодіння), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 681,4 кв.м, житловою площею 212,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25967763, та на об`єднану земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0371, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2940 га, які належать на праві приватної власності ОСОБА_10 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2014р. у справі № 757/37143/14-к задоволено клопотання старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_11 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000915 від 13.12.2012р., яке належить на праві особистої приватної власності підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 , а саме на житловий будинок та на об`єднану земельну ділянку загальною площею 0,2940 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (інформації про реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна в ухвалі не міститься).

Підставами для накладення арешту на зазначене нерухоме майно визначено необхідність накладення арешту на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_8 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання у випадку його засудження та відшкодування шкоди, заданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення за цивільним позовом потерпілих.

За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.11.2018р. № 147197931 державним реєстратором Реєстраційної служби Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_12 19.12.2014р. на об`єкти нерухомого майна: земельну ділянку по АДРЕСА_1 , та домоволодіння по АДРЕСА_1 , внесені записи про державну реєстрацію обтяжень у вигляді арешту майна на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2014р. у справі № 757//37143/14-к (відповідно номери запису про обтяження 8144696 та 8144983).

Також зазначає, що майно, на яке накладено арешт, є власністю заявника з 2011р., яка не має жодного відношення до кримінального провадження, в якому проводилось досудове розслідування, слідчим суддею при вирішенні питання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 не було встановлено дійсного власника цього майна, не враховано ой факт, що власником житлового будинку на земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, по АДРЕСА_1 , є саме заявник, яка не є особою яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) ОСОБА_8 відносно потерпілих у кримінальному провадженні № 0000915 від 13.12.2012р., що арештоване майно не може бути предметом конфіскації майна ОСОБА_8 або майном, на яке у разі задоволення цивільного позову може бути звернуте стягнення за зобов`язаннями ОСОБА_8 , оскільки йому не належить, та подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна завдає вагомих збитків заявнику, порушує її конституційне право на вільне володіння, користування та розпорядження власним майном.

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_9 заявлені в клопотанні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини, викладені в клопотанні, просила клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти заявленого клопотання не заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_8 , його захисник також не заперечували проти задоволення клопотання.

Представник потерпілих ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, вважає що арешт накладено обґрунтовано, просив відмовити у його задоволенні.

Потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, поважності причин не явки в судове засідання не надали, у зв`язку з чим їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання по суті заявлених вимог.

Колегія суддів, вислухавши пояснення представника заявника, позицію прокурора, обвинуваченого, його захисника та представника потерпілих, дослідивши матеріали кримінального провадження № 757/37143/14-к, в рамках якого було накладено арешт на перелічене нерухоме майно, матеріали клопотання про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000915 від 13.12.2012р. та представлені в судовому засіданні для дослідження оригінали правовстановлюючих документів, якими підтверджені факти набуття заявником ОСОБА_10 права власності на зазначене нерухоме майно, перевіривши матеріали справи та надані докази, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною третьою ст. 170 КПК України в редакції, що діяла на момент накладення арешту, передбачено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч 1 ст. 174 КПК України в редакції, чинній на момент розгляду клопотання судом, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 3 ст. 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічні норми щодо захисту права власності закріплені в частині 1 ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вимогами п. 26 ч. 1 ст. 3 КПК України учасниками судового провадження визначено не тільки сторони кримінального провадження та потерпілого, а й третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, а також інших осіб, за клопотанням або скаргою яких у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється судове провадження та права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування.

Виходячи із системного аналізу кримінально-процесуального законодавства, питання про скасування арешту майна розглядається судом за відповідним зверненням особи, визначеною ч. 1 ст. 174 КПК України.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2014р. (справа № 757/37143/14-к) задоволено клопотання старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_11 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000915 від 13.12.2012р., яке належить на праві особистої приватної власності підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 , а саме на житловий будинок та на об`єднану земельну ділянку загальною площею 0,2940 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

У матеріалах дослідженого в судовому засіданні кримінального провадження (справа № 757/37143/14-к) на підтвердження належності на праві власності переліченого нерухомого майна ОСОБА_8 містяться довідки виконавчого комітету Петрушківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 05.12.2013р. № 830 та від 06.12.2013р. № 832, відповідно до яких ОСОБА_8 на 2008р. належали земельні ділянки АДРЕСА_1 , НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , які об`єднані в одну земельну ділянку, загальною площею 0,2940 га, та по даним запису Погосподарської книги Петрушківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 450 за ОСОБА_8 у 2008р. зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 681,4 кв.м, житловою площею 262,5 кв.м, та всі дозвільні документи на перелічене нерухоме майно на момент видачі довідок в грудні 2013р. передані до архівного відділу Києво-Святошинської райдержадміністрації.

Між тим, слідчим суддею при вирішенні питання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 не було встановлено дійсного власника такого майна, не враховано той факт, що власником житлового будинкупо АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією же адресою є ОСОБА_10 , що підтверджено даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 12.11.2018р. № .

Крім того, відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав, виданому КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» №31110046 від 29.08.2011р. житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 681,4 кв.м, житловою площею 212,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25967763, на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.07.2011р. у справі № 2-1660/2011, номер запису 372 в книзі 2, зареєстрований на праві приватної власності за заявником ОСОБА_10 .

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №163232, виданому Управлінням Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області 17.04.2012р., ОСОБА_10 на підставі цього ж рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.07.2011р. у справі № 2-1660/2011р. отримала у власність земельну ділянку, загальною площею 0,2940 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0371 за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на землях житлової та громадської забудови. Право власності на земельну ділянку зареєстроване в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01864 головою Петрушківської сільради та в Управлінні Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області 17.04.2012р.

Факт належності на праві власності ОСОБА_10 зазначеної земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0371 також підтверджений Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 14.12.2018р., виданим спеціалістом Департаменту (Центру) надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) ОСОБА_15 , відповідно до даних якого право власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_10 зареєстровано Управлінням Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області 17.04.2012р.

На момент вирішення питання про арешт переліченого нерухомого майна як майна, яке належало на праві приватної власності ОСОБА_8 , органом досудового розслідування представлена слідчому судді недостовірна інформація за довідками від 05-06.12.2013р. щодо власника майна, відносно якого вирішується питання про накладення арешту, та одночасно слідчим суддею не врахований той факт, що починаючи з 17.07.2009р. зазначене нерухоме майно відповідно до Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта або об`єкта нерухомого майна знаходиться в іпотеці за посвідченим 17.07.2009р. за реєстровим номером 1701 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 договором іпотеки на підставі ст. 73 Закону України «Про іпотеку» та іпотекодержателем є ОСОБА_10 , яка набула права власності на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ,на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.07.2011р. у справі № 2-1660/2011р., державна реєстрація якого здійснена в установленому законом порядку відповідно 29.11.2011р. та 17.04.2012р., тобто значно раніше ніж постановлена слідчим суддею 11.12.2014р. ухвала про арешт цієї земельної ділянки та житлового будинку у кримінальному провадженні № 0000915 від 13.12.2012р.

Таким чином, наведений системний аналіз норм права, представлених суду правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на нерухоме майне, на яке накладено арешт слідчим суддею, дає підстави для висновку, що 11.12.2014р. арешт на перелічене в ухвалі слідчого судді нерухоме майно, накладений необгрунтовано та на момент розгляду зазначеного клопотання власника майна ОСОБА_10 не встановлено достатніх правових підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак підлягає скасуванню.

Крім того, накладення арешту на майно, яке не належить на праві власності підозрюваному (обвинуваченому) ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні мета дієвості цього провадження не досягнута.

За таких обставин у кримінальному провадженні відсутні будь-які дані, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння належним ОСОБА_10 на праві приватної власності нерухомим майном, у зв`язку з чим арешт майна має бути скасований, оскільки підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не існує.

Керуючись ст. ст. 174, 315 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_10 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2014р. у справі № 757/37143/14-к в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000915 від 13.12.2012р., на житловий будинок (тип об`єкту: домоволодіння), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 681,4 кв.м, житловою площею 212,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25967763, зареєстрований КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» №31110046 від 29.08.2011р., номер запису 352, книга 2, та на об`єднану земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0371, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2940 га, зареєстровану Управлінням Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області 17.04.2012р. (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №163232 від 17.04.2012р.)та в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01864.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3