Справа № 161/1854/19 Провадження №11-сс/802/101/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представників

власника майна адвокатів ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами представників власника майна ОСОБА_9 - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 11 лютого 2019 року (ЄРДР №0000102)

В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого-криміналіста СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон «Самсунг» з сім-карткою № НОМЕР_1 , що було вилучене під час проведення обшуку 31.01.2019.
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, а саме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представники адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен зокрема, подали апеляційні скарги. Вважають, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, вказують, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був відмовити в задоволенні клопотання, оскільки не враховано те, що було вилучено майно, яке взагалі не має ніякого відношення до справи, саме клопотання розглянуте з порушенням вимог кримінального процесуального закону. У своїх апеляціях просять ухвалу слідчого судді про задоволення клопотання слідчого скасувати, та відмовити в задоволенні даного клопотання.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційних скарг, скаржників, які підтримали апеляційні скарги з викладених в них підстав, прокурора, який заперечив доводи скарг та просив залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя не дотримався вказаних вимог закону.

Згідно витягу ЄРДР вбачається, що проводиться досудове розслідування щодо посадових осіб ДП «Луцький ремонтний завод Мотор», які, при закупці підшипників за завищеними цінами, вчинили розтрату коштів підприємства, тобто за ч.4 ст.191 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 29.01.2019 про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи були виявлений та вилучений мобільний телефон ОСОБА_9 .

Всупереч вимогам ст.ст. 170, 173 КПК України, звертаючись з клопотанням слідчий та, накладаючи арешт на майно, слідчий суддя не вказали яким чином буде досягнута мета накладення арешту, як це визначено ч.2 ст.170 КПК України, не перевірили наявності підстав накладення арешту та обмежилися лише формальним посиланням на доведення підстав, передбачених ст.170 КПК України.
Також стороною обвинувачення не доведено, що виявлене майно є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Окрім постанови про визнання речовими доказами, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Статтею 168 КПК України констатовано, що забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Однак слідчий суддя, арештовуючи мобільний телефон, залишив поза увагу і дану норму Закону.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, необгрунтовано наклав арешт на вищевказане майно, а тому апеляційні скарги необхідно задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та повністю відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В
Апеляційні скарги представників власника майна ОСОБА_9 - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 11 лютого 2019 року про накладення арешту на майно скасувати.

В задоволенні клопотання старшого слідчого-криміналіста СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно ОСОБА_9 відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді