ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/334/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Зловживання впливом
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою суд задовольнив клопотання захисника обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №0000207 від 22.08.2014 р. відносно ОСОБА_8 .

Кримінальне провадження №0000207 від 22.08.2014 р. відносно ОСОБА_8 , закрито на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 перестав бути суспільно небезпечною особою.

Судове рішення мотивоване тим, що ОСОБА_8 більше не є спеціальним суб`єктом, оскільки звільнився з посади і на цей час також не є посадовою особою державних органів, таким чином він втратив суспільну небезпечність, крім того, має на утриманні трьох дітей: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 народженн, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати а справу направити в суд першої інстанції на новий судовий розгляд.

Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає безумовному скасуванню з наступних підстав.

Так, на думку прокурора, суд належним чином не мотивував своє рішення, не навів чітку підставу для звільнення обвинуваченого, не зазначив у чому саме змінилася обстановка, внаслідок чого особа чи вчинене нею діяння перестали бути суспільно небезпечними.

Вказує, що звільнення ОСОБА_8 з раніше займаної посади та подальше звільнення від кримінальної відповідальності із зазначеної підстави є спроба ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення та просили суд апеляційної інстанції залишити оскаржувану ухвалу без змін, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з обвинувального акту та було встановлено судом першої інстанції, діяння, які інкримінуються ОСОБА_8 відбувалися 29.08.2014 року та 05.09.2014 року.

Відповідно до ст. 48 КК України в поточній редакції, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Таким чином поточна редакція КК України містить заборону для суду застосовувати звільнення від кримінальної відповідальності до осіб, які обвинувачуються у вчиненні корупційних злочинів.

Відповідно до примітки до ст. 45 КК України корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364 1, 365 2, 368 - 369 2 цього Кодексу.

Примітка до статті 45 КК України була доповнена Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 року №1698-УІІ, який набрав чинність 25 січня 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зміни до законодавства, які відбулися 25 січня 2015 року, погіршують становище ОСОБА_8 , а тому належить застосовувати до нього, при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності, положення КК України, які діяли станом на 29.08.2014 року та 05.09.2014р., та передбачали можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України.

Отже посилання прокурора на корупційність вчиненого кримінального правопорушення колегією суддів не приймаються.

Також прокурор в своїй апеляційній скарзі зазначає, що суд не навів чітку підставу для звільнення обвинуваченого, не зазначив у чому саме змінилася обстановка, внаслідок чого особа чи вчинене нею діяння перестали бути суспільно небезпечними.

Колегія суддів, не погоджується з такими доводами прокурора, з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 5 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно-небезпечною, у разі коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Зазвичай до зміни обстановки навколо особи відносять події, які настали як з її волі (наприклад перехід на іншу роботу, не пов`язану з матеріальною відповідальністю, переїзд на інше місце проживання та розрив з кримінальним оточенням, реєстрації шлюбу з потерпілою особою, добровільно проведений курс лікування від алкоголізму чи наркоманії тощо), так і незалежно від її волі (звільнення особи з державної служби, що унеможливлює вчинення службових злочинів, призов на військову службу, нещасний випадок, внаслідок якого особа стала інвалідом тощо)

На день розгляду клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 був звільнений з посади, яку він займав на час вчинення діяння і не являвся посадовою особою або службовою особою, яка може використовувати своє становище та продовжувати вчиняти певні незаконні дії.

З огляду на викладене, зважаючи на звільнення ОСОБА_8 з займаної посади, та те, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_8 є посадовим злочином, вчинити який може лише спеціальний суб`єкт - посадова особа, колегія суддів погоджується з висновком суду, що обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним і вчинення ним нового посадового злочину, за таких обставин - неможливе.

Крім того, важливим аспектом, який додатково свідчить про зміну обстановки, у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 перестав бути суспільно небезпечною особою, є сумлінне виконання ним покладених обов`язків впродовж всього строку досудового розслідування та судового розгляду, визнання вини у вчиненому та сприяння слідству у встановлені істини у справі.

Також судом враховані відомості про склад сім`ї ОСОБА_8 , наявність на утриманні трьох дітей, двоє з яких є малолітніми.

Вказані обставини, щодо особи ОСОБА_8 стороною обвинувачення не заперечуються. Відомості, які б спростовували висновки суду першої інстанції, прокурором не надані.

Що стосується апеляційних доводів прокурора про те, що звільнення ОСОБА_8 з займаної посади це лише його спроба уникнути відповідальності за вчинене, колегія суддів зазначає наступне.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 48 КК України є правом суду. Звернення до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності є правом сторін кримінального провадження.

Таким чином, сторона захисту скористалася своїм правом на звернення до суду з відповідним клопотанням, а суд у відповідності до ч.4 ст. 286 КПК України розглянув вказане клопотання, та встановивши підстави, передбачені ст. 48 КК України звільнив ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження.

Відомостей про намагання ОСОБА_8 уникнути відповідальності ані районним судом ані судом апеляційної інстанції не встановлено.

Крім того, суд першої інстанції, врахував висновки які містяться в ухвалі Апеляційного суду Харківської області від 18 травня 2017 року, де колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ, переглядаючи рішення суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, погодилася з можливістю такого звільнення, а оскаржувана ухвала була скасована суто з процесуальних підстав, а саме у зв`язку із відсутністю технічного запису судового засідання.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 перестав бути суспільно небезпечною особою, а тому належить відмовити прокурору в задоволенні його апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону під час апеляційного розгляду зазначеного кримінального провадження не встановлено.

Відтак ухвала суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий -

Судді -