Провадження по справі № 1-кп/522/1931/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003331 від 20.11.2017 року, який надійшов до суду разом із угодою про визнання винуватості, стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого середню освіту, курсанта Одеського професійного ліцею морського транспорту, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3
законного представника - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2017р, приблизно о 02.20 год., ОСОБА_3 , разом з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, перебували на розі вулиць Тираспольської та Кузнечної в місті Одесі, підшукуючи особу, майном якої можливо заволодіти.
Побачивши ОСОБА_7 , який проходив повз них, вони вирішили заволодіти майном, яке було при ньому, розуміючи, що непомітно для потерпілого це неможливо вчинити, а тому вступили в попередню змову про те, що для подолання опору потерпілого та забезпечення доступу до майна, до потерпілого необхідно застосувати насильство у вигляді нанесення удару по голові.

Діючи згідно вказаного плану, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, підійшли до потерпілого та, з метою відволікти його увагу, попросили закурити. У той час як потерпілий ОСОБА_7 доставав цигарки, ОСОБА_3 , користуючись, що потерпілий відволік увагу, діючи навмисно, наніс йому удар кулаком в обличчя, завдавши йому побої, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Подолавши опір потерпілого та отримавши доступ до його майна, особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, зняв з руки потерпілого ОСОБА_7 годинник «Веrling» з ремінцем коричневого кольору вартістю 1800 гривень, а також на їх вимогу потерпілий передав їм мобільний телефон "Самсунг" вартістю 300 грн.
Заволодівши вказаним майном ОСОБА_7 та спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2100 гривень, ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та підтвердив обставини справи, які описані у обвинувальному акті, пояснивши, що злочин вчинив за вказаних вище обставин, у вчиненому кається. Крім того, ОСОБА_3 пояснив, що в ході досудового розслідування він 24.11.2017р. добровільно уклав із прокурором, який діяв на підстав письмової згоди потерпілого ОСОБА_8 , угоду про визнання винуватості, згідно якої вони просять суд затвердити вказану угоду, та призначити покарання підозрюваному ОСОБА_3 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі на підставі ст. 69 КК України строком на 2 рокиіз звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75, 104 КК України на термін та з обов`язками, які на обвинуваченого покладе суд при ухваленні вироку.

Також, у даній угоді сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просив суд її затвердити.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 та законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 24.11.2017р.
Прокурор у судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Потерпілий ОСОБА_8 , будучи неодноразово належним чином повідомленим про дати, час та місце розгляду судових засідань, неодноразово до суду не з`являвся, згідно наданої ним письмової заяви, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого ОСОБА_3 , тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, що передбачено ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості між прокурором, діючим відповідно до письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 , та підозрюваним ОСОБА_3 від 24.11.2017р., відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують відповідальність ОСОБА_3 ,- по справі немає.
Суд вважає, що з урахуванням даних про особу обвинуваченного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, а також з урахуванням кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, а також вчинення злочину неповнолітнім, у суду наявні підстави для застосування ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.
Зважаючи на те, що ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин у неповнолітньому віці, потерпілий надав письмову згоду в якій просить звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням.
Цивільний позов у справі,- відсутній.
Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 468 - 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Угоду від 24.11.2017р. про визнання винуватості, укладену між прокурором, діючого на підставі письмової згоди потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 , - затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням - іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, а в подальшому уповноваженого органу з питань пробації ;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію, а в подальшому уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання або роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, а в подальшому уповноважений орган з питань пробації.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту до вступу вироку до законної сили,- залишити без змін.
Речові докази:

- годинник з ремінцем сірого кольору, який переданий потерпілому під зберігальну розписку - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 за належністю.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
30.10.2018