Справа № 711/8971/18
В И Р О К

іменем України

12 березня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси судовий розгляд кримінального провадження за звинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, офіційно не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 125 КК України,

встановив:

Підсудний (обвинувачений) ОСОБА_7 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я за наступних обставин.
01 липня 2018 року близько 19 год. 00 хв., перебуваючи в спальній кімнаті житлового будинку АДРЕСА_1 , де також проживає потерпілий ОСОБА_5 , в ході конфлікту, який виник в результаті неприязних відносин із ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, направленого на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обома руками повалив останнього на підлогу та наніс декілька ударів ногами в різні частини тіла. Точну кількість нанесених ударів під час досудового розслідування встановити не представилось можливим. Після цього, вийшовши на подвір`я вище вказаного домоволодіння, за допомогою дерев`яної палиці діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, направленого на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар в область тім`яно-скроневої ділянки голови ОСОБА_5 .
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 , у потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1027 від 26.09.2018, мали місце наступні тілесні ушкодження: рана тім`яної-скроневої ділянки та синець ділянки правого плеча. Згідно даного висновку рана тім`яної-скроневої ділянки відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, синець ділянки правого плеча - до категорії легких тілесних ушкоджень.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Підсудний ОСОБА_7 винуватим себе не визнав і пояснив, що 16.01.2019 відбулося судове засідання по його заяві і потерпілого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, вирок не вступив в законну силу. Потерпілий був тільки біологічним батьком, він не виховував його, ніякої участі у його житті він не приймав, був завжди на заробітках, пив, бив його покійну матір. У нього не було якихось відносин, він його не вважав батьком, але це не було приводом для бійки, йому прикро що так сталося і він цього не хотів. На той час, він був у своєму будинку, зазначив, що він є єдиним власником даного будинку, цей будинок дістався йому у спадщину і він прописав потерпілого добровільно. Потім потерпілий приїхав з заробіток, 01.07.2018 року потерпілий мовчки поклав свої речі у його кімнату, на його ліжко, провокуючи, стягнув ковдру з їхнього ліжка і застелив своєю білизно. Коли він запитав для чого він це зробив, потерпілий сказав що буде тут жити, щоб він з дружиною йшли до маленької кімнати. Він сказав потерпілому щоб йшов жити в ще одну кімнату, той відмовився і почав його виштовхувати з кімнати. Тоді він взяв потерпілого за шию, просив щоб той заспокоївся, як тільки він відпустив руку, потерпілий наніс удар в підборіддя. Після цього він ударив потерпілого в обличчя, ударив не сильно, заламав, але не бив. Потерпілий лежачи на землі почав прокушувати йому палець, він почав кричати що боляче, щоб відпустив але той не відреагував і він його знову ударив рукою в обличчя. Ще коли вони лежали на підлозі, потерпілий почав пальцями видавлювати йому очі. На сварку прибігли його родичі, коли вони зайшли до кімнати, вони стояла один навпроти одного, потім всі вийшли на вулицю у двір. На подвір`ї він з потерпілим не розмовляв, він кулаками не махав, вони не билися, потерпілий раптово схвати палку і хотів вдарити його по голові. Якби це була не дерев`яна палиця, а залізна, то він міг би його вбити, потерпілий хотів пробити йому голову. Але він підставив руку, все було моментально, він захищаючи своє життя вихватив палицю і наніс удар по голові потерпілого. Він був у стані афекту, захищався, не мав наміру битися. Саме він викликав швидку і поліцію. Спочатку батько відмовився від швидкої, а потім поліція йому вдруге викликала швидку. Цивільний позов не визнає повністю.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, про винуватість останнього у скоєнні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.
Потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що з 1991 року проживав в будинку АДРЕСА_1 разом із дружиною, її матір`ю та сином обвинуваченим ОСОБА_7 . Після смерті дружини та її матері залишились проживати в будинку разом із обвинуваченим, при чому він користувався найбільшою за площею з трьох житлових кімнат, а син меншою. На протязі тривалого часу він періодично виїжджав на заробітки за кордон, а коли 01.07.2018 р. повернувся додому, то виявив, що син зі своєю знайомою зайняв його кімнату, з якої виніс диван, телевізор та інші речі. У зв`язку з цим між ними виник конфлікт, під час якого вони штовхали один одного, а потім між ними виникла бійка. Значно молодший і фізично розвинений син схопив його за шию, тому він змушений був вкусити його за палець, після чого обвинувачений ослабив захват. Коли він лежав на полу обвинувачений завдав йому декілька ударів ногами в різні частини тіла. На крик прибігли сусіди, та сварки між ними наче припинилась. Після цього всі вийшли на подвір`я будинковолодіння, він відійшов до сміттєвого баку, при цьому обвинувачений ще кидався битись, біля нього він взяв бачку дерев`яну палку, для того щоб безперешкодно зайти до будинку. Він замахнувся на обвинуваченого, але останній вихватив палку у нього з рук і через деякий час вдарив його по голові. Йому стало погано і він відійшов і присів. Пізніше звернувся за медичною допомогою. Позов на 15 000 грн. підтримує повністю, складається позов з витрат на правову допомогу і моральної шкоди. Він розбив йому голову, десять днів ходив на перев`язки з перебинтованою головою, стидно було сказати що це зробив син. Місяць не міг спати на правому боці. З моральної точки зору все що сталося для нього дуже неприємно.
В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка показала, що вона знаходиться в цивільному шлюбі з ОСОБА_7
01.07.2018 з закордону повинен був приїхати потерпілий, вони його чекали, щоб поговорити. В будинку три кімнати, маленька і велика, де вони проживають. У велику кімнату зайшов батько і нічого не сказавши, почав здирати ковдру з їх ліжка. Денис підійшов до нього щоб поговорити та заспокоїти, у них почалася штовханина та сварка. Денис запитав для чого він здирає ковдру, той казав, що то його кімната і він буде там жити. Вона прибігла через 2-3 хвилини до них щоб заспокоїти. Батько лежав на полу, а ОСОБА_9 тримав його за шию, в цей час потерпілий прикусив ОСОБА_9 мізинець на лівій руці до крові, він послабив хватку і тоді обвинувачений отримав удар в бороду. Коли батько прикусив палець, ОСОБА_9 його ударив один раз кулаком в обличчя. На крик прибігли сусіди і все перенеслося на подвір`я. Туди вийшла вона та дві тітки ОСОБА_9 , а саме: ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , потім вийшов потерпілий, останнім вийшов ОСОБА_9 . Тим часом, батько узяв дерев`яну палицю, наче держак від лопати і замахнувся над головою ОСОБА_9 , той поставив «блок» захист, щоб його не вдарило по голові, удар прийшовся на руку. Зреагувавши, ОСОБА_9 вихватив у потерпілого палицю і обороняючись його вдарив його по голові. У батька більше нічого в руках не було. Додала, що не пам`ятає в яку частину голови обвинувачений ударив потерпілого, свідки також були присутні при цьому. Викликали швидку, але батько відмовився від швидкої.
В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_10 , яка показала, що обвинувачений являється її племінником, сином покійної сестри, а потерпілий її бувший зять. 01.07.2018 вона працювала на грядці біля своєї хати, точний час не може сказати, вийшов її чоловік і сказав, що щось коїться у другій половині хати, у ОСОБА_9 . Їхня хата розділена на дві половини. Вони знали, що з ОСОБА_12 повинен був приїхати потерпілий, це повідомив їм ОСОБА_9 . Вона пішла до своєї двоюрідної сестри і сказала що потрібно йти до ОСОБА_9 , бо там щось коїться. Прийшовши у другу половину хати, побачили що на ліжку яке купив ОСОБА_9 , скинута постіль, на одній стороні стояв ОСОБА_9 , на іншій потерпілий, також була присутня і невістка, на ліжку лежали речі потерпілого, стояла його сумка. На потерпілому ніяких ушкоджень не було, він кричав, що це його кімната, що не уступить і пішов на двір, вони вийшли всі за ним. Потерпілий став біля сміттєвого ящика, схватив дерев`яну палицю, подібну до держака від лопати, вони нею утрамбовують сміття і кинувся на племінника, той захищаючись поставив руку і удар прийшовся на руку. Після того як ОСОБА_9 забрав палку, захищаючись вдарив потерпілого у голову приблизно у тім`я, потім пішов викликали поліцію і швидку. Потерпілий відмовився від швидкої, пішов на вулицю, покурив, зайшов через хвилин десять, і сказав працівникам поліції щоб викликали йому швидку. Додала, що загрози після того як ОСОБА_9 забрав палку, від потерпілого не було.
В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка показала, 01.07.2018 вона прийшла з своєю сестрою та її чоловіком до кімнати ОСОБА_9 , бійка вже скінчилася, стояв потерпілий, обвинувачений, невістка, постіль лежала на полу, потерпілий хотів вигнати дітей, кричав що це його кімната, що ціною власного життя не уступить, потім вийшов на вулицю. Коли вона з іншими свідками виходила на вулицю, спочатку вийшов потерпілий, за нею виходив племінник і сказав що болять очі, вона запитала що трапилося. Побачила, що у племінника червоні очі, той сказав, що потерпілий йому видавлював очі, показав прокушений палець. Денис виходив останнім, потерпілий стояв далі від них метрів за два, він спеціально стояв і чекав сина, у нього вже був план. Коли вийшов ОСОБА_9 , потерпілий взяв палку і хотів ударити, той виставив руку і удар прийшовся по руці. Обвинувачений вихватив палку правою рукою і у стані афекту, так як була загроза його життю, ударив потерпілого по голові. Він не падав, не втрачав свідомість, просто стояв, тоді ОСОБА_9 сказав, що викликає поліцію. Коли приїхала швидка потерпілий відмовився від швидкої, він стояв і курив цигарку на вулиці. Приїхала поліція, він почав казати що син виганяє його з хати, але ніхто його не виганяв, просто попросили перейти в іншу кімнату.
Органом досудового розслідування проведено слідчі експерименти за участю потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_8 від 03.08.2018, під час яких вони продемонстрували спосіб та обставини застосування обвинуваченим насильства відносно потерпілого.
Згідно з висновками судово-медичної експертизи № 02-01/1027 від 26.09.2018 року потерпілому ОСОБА_5 заподіяно легкі тілесні ушкодження: рана тім`яно-скроневої ділянки та синець ділянки правого плеча. Згідно даного висновку рана тім`яної-скроневої ділянки відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, синець ділянки правого плеча до категорії легких тілесних ушкоджень.
З урахуванням досліджених доказів суд приходить до висновку про доведеність того, що 01.07.2018 року обвинувачений умисне заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Суд також встановив, що станом на час цієї події власником будинку АДРЕСА_1 є обвинувачений і в цьому будинку зареєстрований потерпілий, який тривалий час проживав у ньому, хоча періодично виїжджав за межі України на заробітки. Між ними виник спір про право власності на житло, користування в ньому житловими приміщеннями і проживанням ОСОБА_13 , що призвело до неприязних стосунків.
Аналіз показань обвинуваченого, потерпілого і свідків свідчить про те, що між обвинуваченим і потерпілим на ґрунті неприязних відносин виникла обопільна бійка, в ході якої вони штовхались, наносили один одному удари і застосовували інші больові дії. За таких обставин з урахуванням того, що як потерпілий, так і обвинувачений були учасниками спільного конфлікту, під час якого застосовували один до одного фізичну силу, не може йти мова про те, що обвинувачений перебував у стані необхідної оборони. Мотив захисту не був основним стимулом, який визначав поведінку обвинуваченого, тому що він висловив невдоволення діями потерпілого, вважаючи, що той поступив неправомірно відносно його майна та місця його проживання, і визначальним у поведінці обвинуваченого у цій ситуації було не розв`язання конфлікту мирним шляхом, а бажання завдати тілесні ушкодження. Обвинувачений повинен нести відповідальність за наслідки, які фактично наступили від його умисних дій.
Судом досліджені характеризуючі данні обвинуваченого ОСОБА_7 .
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілого, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами.
Дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України суд кваліфікує як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Твердження обвинуваченого надані в судовому засіданні про те, що він захищався та діяв в стані афекту, суд оцінює критично та розцінює їх як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого йому обвинувачення, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене обвинувачення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання за вчинений злочин, суд враховує те, що потерпілий наполягає на притягненні підсудного до кримінальної відповідальності і не відмовляється від обвинувачення. Підсудним ОСОБА_7 вчинено умисний злочин невеликої тяжкості згідно з класифікацією тяжкості злочинів, які містяться в ст. 12 КК України.
Обвинувачений раніше не судимий, посередньо характеризується, обтяжуючі покарання обставини відсутні.
Призначаючи обвинуваченому вид покарання, суд враховує тяжкість злочину і майновий стан обвинуваченого, тому призначає йому покарання у виді штрафу.
Цивільний позов ОСОБА_5 до відповідача ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди у сумі 15 000 грн. підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.
При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.
За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичної болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_5 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 було заподіяно моральну шкоду.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
З урахуванням викладеного, цивільний позов потерпілого про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого підлягає задоволенню частково, оскільки суд дійшов висновку, що підлягає до стягнення сума моральної шкоди в розмірі 2000 грн. яка буде співрозмірною, справедливою і розумною.
Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати у вигляді витрат на правову допомогу понесені потерпілим стягнути з обвинуваченого в сумі 5000 грн.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 2000 грн., в іншій частині позову відмовити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 на відшкодування понесених процесуальних витрат за надання правової допомоги - 5000 грн.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1