Справа № 495/8065/17
№ провадження 1-кс/495/5640/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2018 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеської області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:
10.12.2018 року заявник звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеської області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування скарги заявник зазначає, що в рамках кримінального провадження №0002044 від 21.07.2016 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною 1 статті 388 КК України, належний заявнику на праві власності автомобіль ВАЗ-21063, д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , був тимчасово вилучений та доставлений на спец. майданчик №3 в с. Салгани Білгород-Дністровського району Одеської області, де знаходиться до теперішнього часу.
При цьому, заявник вказує, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.11.2018 року по справі № 495/8065/17 було накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ-21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , що згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 належить ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони відчуження вказаного транспортного засобу. В задоволенні інших вимог відмовлено. Зокрема, відмовлено в задоволенні вимог стосовно заборони розпоряджатися будь яким чином даним майном та використовувати його, а також, щодо накладення арешту на документи та визначенні зберігання вказаного автомобіля на спец. майданчику №3 в с. Салгани Білгород-Дністровського району Одеської області до проведення слідчий дій.
ОСОБА_3 зазначає, що 03.12.2018 року звернувся до слідчого в рамках кримінального провадження №0002044 клопотанням про повернення автомобіля ВАЗ-21063, д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , які належать йому на праві власності, однак отримав відповідь про неможливість задоволення клопотання, яка мотивувалась тим, що в провадженні слідчого відділу Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеської знаходиться кримінальне провадження № 0002974, у якому також ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області накладено арешт на автомобіль ВАЗ-21063, д/н НОМЕР_1 .
Зважаючи на викладене вище, заявник вважає дії слідчого щодо неповернення його майна незаконними, а тимчасово вилучений автомобіль, таким, що підлягає негайному поверненню власнику.
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 доводи скарги підтримав, наполягав на її задоволенні.
Слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.
Дослідивши надані матеріали, приходжу до наступного.
Так в судовому засіданні встановлено, що в рамках кримінального провадження №0002044 від 21.07.2016 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною 1 статті 388 КК України, ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 23.11.2018 року було частково задоволено клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та накладено арешт у вигляді заборони відчуження на автомобіль ВАЗ-21063, д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_3 . В задоволенні вимог щодо накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та зберіганні вказаного автомобіля на спецмайданчику №3 в с. Салгани - відмовлено.
На час розгляду скарги автомобіль марки ВАЗ-21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , що належать ОСОБА_3 слідчим не повернуті власнику.
Відповідно до положень статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Підстави тимчасового вилучення майна визначені у статті 167 КПК України. Відповідно до частини 1 статті 167 КПК України таким вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Підстави припинення тимчасового вилучення майна визначені у статті 169 КПК України. Так, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.
Таким чином, зважаючи на те, що у задоволенні вимог щодо накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 відмовлено, крім того відмовлено у зберіганні автомобіля ВАЗ-21063, д/н НОМЕР_1 на спецмайданчику №3 в с. Салгани, а арешт накладено лише у вигляді заборони відчуження зазначеного майна вважаю, що даний автомобіль разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 мають бути негайно повернуті особі, у якої вони були вилучено.
На підставі вищенаведеного скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3,8 Конституції України, ст. ст. 2, 303 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеської області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.
Зобов`язати слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 , в провадженні якого перебуває досудове розслідування № 0002044, негайно повернути ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ-21063, д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя