Справа № 216/482/18
провадження № 1-в/216/48/19
У Х В А Л А
іменем України

26 березня 2019 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривого Рогу подання начальника Тернівського районного відділу Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про уточнення вироку відносно ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В :

Начальник Тернівського районного відділу Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, в якому просить уточнити вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року у відношенні ОСОБА_4 , засудженого за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, посилаючись на те, що при постановленні вироку суд не врахував Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання покарань та реалізації прав засуджених» від 07.09.2016р. № 1492-VIII, а саме: на засудженого покладено обов`язки згідно зі ст. 76 КК України у старій редакції.

Враховуючи вищевикладене та на підставі ст. 537 ч. 1 п. 14, ст. 539 ч. 2 п. 4 КПК України, відділ пробації просить вирішити протиріччя та неточності, які виникли при ухваленні та виконанні зазначеного вироку в частині уточнення пунктів та частин ст. 76 КК України, які застосовуються до підоблікового.

Представник Тернівського районного відділу Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився.

Прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 3 та засуджений в судове засідання не з`явилися.

Неприбуття в судове засідання вказаних осіб не перешкоджає розгляду питання щодо внесення виправлень у вирок суду, відповідно до ст. 379 КПК України.

Відповідно до вимог п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу (суд, який ухвалив вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 14 ч. 1 ст. 537цього Кодексу) має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Під час розгляду подання судом встановлено наступне.

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2018 року засуджено ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309, ч.4 ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі. Згідно зі ст. ст. 75, 76 КК України засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; заборонити виїзд за межі території України (а.с. 69-70).

08.10.2016 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання покарань та реалізації прав засуджених» від 07.09.2016 № 1492-VIII.

Вищевказаним законом внесені зміни, в тому числі, до ст. 76 КК України.

Статтею 76 КК України встановлені обов`язки, які покладаються судом у разі звільнення особи від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 вказаної статті, в редакції, що діяла на час ухвалення вироку, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки: 1)попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; 2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; 5) пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб; 6) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.

З вищевикладеного слідує, що покладені судом відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2018 року обов`язки, не узгоджуються з обов`язками, які містяться в самій статті.

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами. Таким чином, з моменту винесення вироку суд, що його ухвалив, не вправі вносити у нього будь-які зміни, що коливають його сутність, а також відміняти власне рішення, змінювати обставини справи, мотиви прийнятого рішення, доповнювати або модифікувати їх. Виключенням з цього правила є виправлення описок і очевидних арифметичних помилок, які здійснюються судом, що його постановив незалежно від набрання законної сили цим рішенням. Якщо після оголошення вироку суд дійде висновку про те, що постановлене ним рішення не є правомірним, навіть у цьому випадку він не має права самостійно скасувати або змінити його. За загальним правилом, вирок може бути переглянутий по суті тільки судом вищої інстанції. Тобто, вимога про незмінність рішення по суті перш за все звернена до самого суду, який прийняв рішення.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного подання за обставин, які визначені в поданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання начальника Тернівського районного відділу Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про уточнення вироку відносно ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1 .