ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. П`ятигорське Балаклійського району Харківської області, з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 30.05.1994 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 140 КК УРСР до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 18.07.1996 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 140 КК УРСР до 2 років позбавлення волі, 17.11.1999 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК УРСР до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 18.06.2003 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, 18.04.2007 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі, 19.12.2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 357, ст. 353 КК України до 2 років обмеження волі, в силу ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, не маючого адресної реєстрації та постійного місця проживання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання відраховано з 12 липня 2016 року - моменту його фактичного затримання.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком чинності залишено раніше обраний - тримання під вартою.

Вироком встановлено, що 12 липня 2016 року, близько 18 години 20 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись в лісосмузі, в самовільно збудованому курені, на відстані близько 30 метрів від будинку 44 по вул. Миру в м. Харкові, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше знайомим ОСОБА_9 , розпочав бійку з останнім, в ході якої, схопив кухонний ніж, який знаходився поряд із ним на дерев`яному ящику, та діючи відповідно до умислу, спрямованого на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, знаходячись поруч із потерпілим, наніс ОСОБА_9 один удар кухонним ножем в область грудей зліва, спричинивши тим самим проникаюче до лівої плевральної порожнини поранення з пошкодженням діафрагми, далі проникаюче до черевної порожнини, з ушкодженням хвоста підшлункової залози, брижейки, пораненням попереково-ободової кишки, яке в своїй течії ускладнилося розвитком лівобічного гемопневмоторакса, внутрішньочеревною кровотечею, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В апеляційних скаргах:
-обвинувачений просить пом`якшити призначене покарання. В обґрунтування скарги вказав, що вирок є занадто суворим, судом не прийнято до уваги стан його здоров`я. Зазначив, що вину у вчиненні злочину він визнав повністю, щиросердно розкаявся;
-заступник прокурора Харківської області просить скасувати вирок через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість; ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 7 років позбавлення волі. Мотивуючи скаргу вказав, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий, в тому числі за ч. 1 ст. 121 КК України, під час судового розгляду вину не визнавав. Таким чином, покарання у виді 5 років позбавлення волі вважає недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_8 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданих апеляційних скарг, а саме в частині правильності призначення покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції враховані характер та ступень тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, відношення обвинуваченого до скоєного, ставлення до вчиненого потерпілим ОСОБА_9 , який не наполягав на суворому покаранні, дані про особу обвинуваченого, який працює в приватному порядку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 608 від 08.08.2016 року на цей час ознак психозу та недоумства не виявляє, виявляє легку розумову відсталість з поведінковими порушеннями та синдромом залежності від алкоголю. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу до якого відноситься правопорушення ОСОБА_8 перебував поза яким-небудь тимчасовим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнано рецидив злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, судом визнано сприяння у розкритті злочину.
Враховуючи вказані обставини, районний суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за скоєний злочин у виді 5 років позбавлення волі з його реальним відбуванням, з чим погоджується й апеляційний суд.
Підстав для призначення більш м`якого або суворого покарання, колегія суддів не вбачає у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню суспільної небезпечності, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Наявність у обвинуваченого зазначеного в апеляційній скарзі захворювання не є достатньою підставою для зниження розміру призначеного покарання, яке є мінімальним за санкцією статті обвинувачення. Інші дані про особу обвинуваченого, в тому числі й ті, на які вказує в апеляційній скарзі прокурор, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
Щодо посилання обвинуваченого про врахування визнання вини та щиросердного каяття у якості обставин, що пом`якшують покарання, колегія суддів зазначає, що під час судового слідства ОСОБА_10 не визнавав вину у вчиненні інкримінованого злочину, а зробив це тільки під час останнього слова. Таким чином, по справі немає достатніх та необхідних підстав для врахування вказаних у скарзі обставин у якості таких, що пом`якшують покарання. Водночас така позиція обвинуваченого не може ставитися йому у вину, на чому наполягає прокурор. Обрання способу захисту є невід`ємним правом обвинуваченої особи та не може погіршувати його становище.
Наведене спростовує доводи апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора у зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що вирок районного суду є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для зміни або скасування вироку немає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді провадження судом першої інстанції, які б тягнули безумовне скасування прийнятого судового рішення, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року, з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, та керуючись ч. 2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 весь час попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням у строк відбування покарання з розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2018 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12 липня 2016 року по 29 листопада 2018 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: