Провадження № 1-кс/752/9786/18
У Х В А Л А

05.11.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_3 на незаконне затримання,

в с т а н о в и в:

05.11.2018 адвокат ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_3 зі скаргою в порядку ст. 206 КПК України на незаконне затримання

Дослідивши матеріали за поданою скаргою вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
В силу положень ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення свободи особи.
Тобто, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, для з`ясування підстав його затримання здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності визначених законом правових підстав для такого позбавлення свободи.
В ході розгляду скарги слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що ОСОБА_3 затриманий за відсутності правових підстав для позбавлення свободи особи.
Адвокатом при зверненні до суду до матеріалів скарги долучено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину на підставі ст.208 КПК України, з якого вбачається, що ОСОБА_3 був затриманий 02.11.2018 р. о 18 год. 10 хв за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
В силу положень ст.208 КПК України зазначений протокол є підставою для затримання особи без ухвали слідчого судді, яке не може перевищувати 72 годин.
На час розгляду скарги на незаконне затримання строк затримання, визначений ч.ч. 1,2 КПК України, не закінчився.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду скарги, ОСОБА_3 позбавлений свободи без ухвали суду на відповідній правовій підставі, а саме: на підставі протоколу затримання від 02.11.2018 р., складеного уповноваженою службовою особою в порядку ст. 208 КПК України, а тому підстав для доставки його до слідчого судді в порядку ст.206 КПК України для з`ясування підстав позбавлення свободи та відповідно звільнення з-під варти, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 208, 211 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_3 на незаконне затримання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: