Справа № 755/4318/19
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2019 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі особи, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язанні вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2019 року в провадження слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язанні вчинити певні дії.
В судовому засіданні особа, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги, суб`єкт оскарження - слідчий Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві в судове засідання не з`явився.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги такого роду, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні представника органу досудового розслідування на підставі долучених до скарги матеріалів.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, приходить до наступного висновку.
Так, до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 було подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 14, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 358 КК України, яку було зареєстровано за №14892 від 06.03.2019 року.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Слід зауважити, що заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, розглядаються за правилами ст.214 КПК, а які таких відомостей не містять, за правилами Закону України «Про звернення громадян», то така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.
Таким чином, якщо заява, яка, на думку особи, що її подала, містила відомості про кримінальне правопорушення, однак такі відомості не були внесені до ЄРДР у встановлений Кримінальним процесуальним Кодексом України строк, то має місце бездіяльність слідчих та прокурорів із невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то в обов`язковому порядку такі відомості мають бути внесені до ЄРДР.
Щодо вимог скаржника про зобов`язання органу досудового розслідування визнати її потерпілої та вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого від кримінального правопорушення, відомості про яке вона просить внести до ЄРДР, то слідчий суддя зазначає, що вказані вимоги перебувають у причино-наслідковому зв`язку із фактом внесення відомостей до ЄРДР, а зобов`язання органу досудового розслідування вчинити вказані дії до моменту внесення до ЄРДР суперечить кримінальному процесуальному законодавству.
Враховуючи зазначені положення закону, суд вважає, що вимоги ОСОБА_3 викладені у скарзі про зобов`язання вчинити процесуальні дії, слід задовольнити частково, оскільки як було встановлено в судовому засіданні, в порушення вимог ст. 214 КПК України, Дніпровським управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, як уповноваженим органом, безпідставно та в порушення вимог КПК України не внесено відомості до ЄРДР, після отримання заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 214, 216, 303, 304, 307, 309 КПК України,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язанні вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві вчинити дію передбачену ст.214 КПК України (після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування) за заявою ОСОБА_3 , зареєстрованої за №14892 від 06.03.2019 року, в строки визначені ст. 214 КПК України та з урахуванням положень ст. 28 КПК України.
В задоволенні інших вимог - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1