Справа № 446/2069/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/302/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 446/2069/17 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 185 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою прокурора у провадженні - начальника Кам`янка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Буського районного суду Львівської області від 13 березня 2018 року про повернення обвинувального акта,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 13 березня 2018 року року обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження № 0000006 від 04 січня 2017 року щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків і оформлення такого у відповідності до вимог КПК України.
На ухвалу суду прокурор у провадженні - начальник Кам`янка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури Сміхура-Скальська М.З подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що обвинувальний акт в цілому відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, в обвинувальному акті зазначено як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, його правова кваліфікація, так і розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Наголошує, що повернення обвинувального акта прокурору внаслідок порушення вимог п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України може мати місце у разі незазначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в цілому, проте не може бути підставою при допущенні органом досудового розслідування арифметичної чи механічної помилки при його розрахунку, оскільки така може бути усунена в ході судового розгляду та жодним чином не перешкоджає призначенню справи до судового розгляду та його проведенню. Крім того, як зазначалось, обвинувальний акт містить лише виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та обов`язок доведення наявності яких, згідно ч. 1 ст.91 КПК України, покладено на прокурора. Також, прокурор не погоджується з іншою підставою для повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_5 в ухвалі суду, а саме невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України. Однак, вказана обставина, на думку прокурора не може бути підставою для прийняття рішення про повернення обвинувального акта, оскільки невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України може полягати лише у відсутності реєстру матеріалів досудового розслідування, з огляду на вимоги ч.4 ст.291 КПК України, а невідповідність приєднаного до обвинувального акта реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України не можна розцінювати як невідповідність, власне, обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України. За таких підстав ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши судове рішення в межах ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинний містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення кримінального закону та формулювання обвинувачення.

При цьому, відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, крім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому, зазначена в обвинувальному акті сума завданої шкоди по епізоду від 04 січня 2017 року, не співпадає з повною сумою завданих збитків. Так, в обвинувальному акті зазначено, що матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_10 , становить 19467 гривень 50 копійок та в ході досудового слідства відшкодована в повному обсязі, однак, в дійсності загальна вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_10 майна становить 25986,50 гривень.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст. 42 КПК України обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

Вказане витікає і з п.(а) ч.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), а саме бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

В ході підготовчого судового засідання суд першої інстанції вірно встановив, з чим погоджується і колегія суддів, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки у ньому не міститься розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Апеляційні доводи прокурора про те, що арифметична помилка, допущена органом досудового розслідування при розрахунку розміру шкоди, може бути усунена в ході судового розгляду та жодним чином не перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, є безпідставними.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам закону та необхідність повернення його прокурору.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали суду й колегія суддів їх до уваги не бере.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Ухвалу Буського районного суду Львівської області від 13 березня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4