Дата документу 14.06.2018 Справа № 554/4412/18
Провадження № 1-кс/554/5282/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001832 від 09.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором Полтавської місцевої прокуратури, про арешт майна у кримінальному провадженні №0001832 від 09.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що Полтавським ВП ГУНП в Полтавській області ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за фактом розбою, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що 09.06.2018 року близько 01:30 год., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Nissan Teana» сірого кольору з прикріпленим державним знаком НОМЕР_1 (із зображенням прапору Республіки Грузії), в якому на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_5 , а на задньому пасажирському дивані знаходився ОСОБА_6 , рухалися по вул. Європейській в м. Полтава в напрямку закладу «МакДональдз», де на перехресті вулиць Європейська та Небесної Сотні, що біля відділення «Ощадбанку» за адресою: вул. Небесної сотні, 1/23 м. Полтава на світлофорі помітили автомобіль «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору, яким керував ОСОБА_7 та на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_8 .

Реалізовуючи умисел на заволодіння грошовими коштами, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільні наслідки і бажаючи їх настання ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , за усної домовленості почали переслідувати транспортний засіб «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 до перехрестя вулиць Європейська, Сінна та Раїси Кириченко. Перебуваючи на вищевказаному перехресті, ОСОБА_5 , через відкрите переднє пасажирське вікно продемонстрував ОСОБА_10 та ОСОБА_11 документ в обкладинці червоного кольору, а ОСОБА_4 застосував сигнал автомобіля, наказав зупинити автомобіль біля супермаркету «Брусничка», що за адресою: вул. Європейська, 66, м. Полтава, при цьому вказавши пальцем.

Виконавши наказ ОСОБА_5 , ОСОБА_12 зупинив автомобіль на стоянці біля супермаркету «Брусничка». Продовжуючи спільний умисел на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підійшли до передніх дверей автомобіля «Volkswagen Golf», через привідкрите вікно, кожен окремо пред`явили потерпілому ОСОБА_12 та ОСОБА_11 документ в обкладинці червоного кольору, представившись працівниками прикордонної служби м. Київ та ОСОБА_4 повідомив, що перевіряють автомобілі з іноземними реєстраціями та наказав ОСОБА_10 надати документи на автомобіль і відкрити капот. Після виконання наказу, ОСОБА_4 повідомив потерпілому, що їх авто в 2016 році зняте з обліку, а номерний знак автомобіля «Volkswagen Golf» рахується за автомобілем Литви і вони вилучать автомобіль. Потерпілий пояснив, що документи у нього в належному стані та він нічого не порушував. В свою чергу, ОСОБА_4 , почав вимагати у потерпілого грошові кошти в сумі 400 доларів США. Отримавши відмову потерпілого, який пояснив, що немає таких грошей, ОСОБА_4 запропонував потерпілому знайти необхідну суму, здавши особисті речі до ломбарду, на що ОСОБА_12 також відмовився.

В подальшому, ОСОБА_9 , дістав з сумки чорного кольору, яка знаходилась під переднім водійським сидінням автомобіля «Nissan Teana», пістолет Makarov SAS чорного кольору та передав ОСОБА_4 , який почав його демонструвати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і вимагати ключі від автомобіля потерпілого.

На відмову передати ключі від автомобіля ОСОБА_4 , останній тримаючи пістолет Makarov SAS в руці, погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я, навів пістолет в область живота ОСОБА_10 , який знаходився поряд з власним авто та наказав сісти на переднє пасажирське сидіння автомобіля «Volkswagen Golf». В цей час, ОСОБА_5 також навів в сторону ОСОБА_11 пістолет STALKER 914S, який йому передав ОСОБА_9 , та наказав сісти на задній диван автомобіля потерпілого.

Подолавши волю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_4 сів на водійське сидіння автомобіля «Volkswagen Golf», а ОСОБА_5 на задній диван, при цьому останній наказав ОСОБА_10 знайти грошові кошти у знайомих. Боячись реального застосування зброї, ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_13 з проханням надати 400 долларів США. В цей час, ОСОБА_5 відкрито, шляхом ривка заволодів мобільним телефоном «Iphone 5 S» ОСОБА_10 домовитись про зустріч з ОСОБА_13 для передачі грошей. В цей час ОСОБА_14 поскаржився на стан здоров`я та втік від нападників.

В подальшому, домовившись про зустріч біля кафе «Indubai», що за адресою: вул. Гоголя, 35 в м. Полтава, ОСОБА_4 , перебуваючи за кермом «Volkswagen Golf», а ОСОБА_12 на передньому пасажирському сидінні прибули за вказаною адресою.

ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , який керував автомобілем «Nissan Teana», також прибули за адресою: м. Полтава, вул. Гоголя, 35.

Зустрівшись з ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 підійшли до останнього, а ОСОБА_5 та ОСОБА_9 залишились в автомобілі «Nissan Teana». Після чого, ОСОБА_4 пред`явив ОСОБА_13 посвідчення в червоній обкладинці, з особистим фото в формі темно-синього кольору з погонами, та почав стверджувати, що він капітан прикордонної служби нового підрозділу м. Київ, який проводить боротьбу з нелегальними автомобілями. В цей час ОСОБА_13 , з особистого телефону викликав поліцію, а ОСОБА_4 сів до автомобіля «Nissan Teana», де перебували інші співучасники та, заволодівши мобільним телефоном марки «Iphone 5S», потерпілого ОСОБА_12 , зникли з місця події в напрямку вул. Пушкіна м. Полтави.

В подальшому, на 346 км. автотраси «Київ Харків» шляхом блокування працівниками поліції було зупинено автомобіль «Nissan Teana», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував водій ОСОБА_4 .

09.06.2018 року під час затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України в ході обшуку було вилучено: мобільний телефон чорного кольору марки «Iphone 7+» в чохлі темно-синього кольору, чорний шкіряний ремінь, наручні часи.

На підставі вищевикладеного слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Підозрюваний в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що у провадженні Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001832 від 09.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення органом досудового розслідування підозрюється ОСОБА_4 , якому 09.06.2018 року оголошено про підозру за ч.2 ст. 187 КК України.
11.06.2018 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.
Виходячи із аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України , статті 170 КПК України, слідчий , прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні , в якому особі оголошено про підозру, має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.
Розглядаючи клопотання слідчого по суті, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Так, із змісту клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, вбачається, що зазначені обставини підозри, які інкримінуються ОСОБА_4 , мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час затримання особи від 09.06.2018 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене, відповідно до протоколу затримання особи від 09.06.2018 року, майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Проте, суд вважає в частині накладення арешту на чорний шкіряний ремінь, наручні часи, необхідно відмовити, оскільки вказані речі не мають відношення до даного кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001832 від 09.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучений під час затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, 09.06.2018 - мобільний телефон чорного кольору марки «Iphone 7+» в чохлі темно-синього кольору, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
В решті клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя: ОСОБА_1