У Х В А Л А
Іменем України
19 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю заявника адвоката ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах NIKO HOLDING GROUP, spol. s r.o., про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000160 від 05.07.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що 15.06.2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було накладено арешт на товарно-матеріальні цінності, які знаходяться в зоні дії Одеської митниці ДФС, що переміщуються в адресу TOB «МЕЛЛВІЛ» (код ЄДРПОЮ 41639370) у контейнерах.

Компанія NIKA HOLDING GROUP, spol. s r.o. є власником зазначеного майна, вважає що арешт на нього накладено необґрунтовано, а тому просить слідчого суддю його скасувати.

В судовому засіданні заявник просив задовольнити клопотання.

Слідчий проти задоволення клопотання заперечив.

Вислухавши думку заявника, проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.06.2018 року по справі № 761/22452/18 було накладено арешт на товарно-матеріальні цінності (вантаж), які знаходиться в зоні дії Одеської митниці ДФС, що переміщуються в адресу ТОВ «МЕЛЛВІЛ» () у наступних контейнерах:

1.1/ECMU 9769483/221/1

2.1/PONU 7450793/221/1

3.1/CAIU 7952988/221/1

4.1/ARKU 8446936/221/1

5.1/CCLU 7029950/221/1

6.1/TCLU 9756091/221/1

7.1/ZCSU 8685821/221/1

8.1/DFSU 7800689/221/1

9.4/SEGU 4471311/221/2

10.2/CAIU 8888081/221/2

11.1/TGHU 5297305/212/1

12.1/YMLU8864883/221/2

13.1/ZCSU8573267/221/2

14.1/MIEU2013124/221/1

15.1/TCKU3522695/211/2

16.1/OOLU9982020/221/1

17.1/MEDU2995062/211/2

18.1/TGBU5467729/221/2

19.1/YMLU8516379/221/2

20.1/TCNU1051482/221/2

21.1/YMLU8899431/221/2

22.1/TCLU5899509/221/2

23.1/MRKU 2363729/221/1

24.1/ZCSU 7117771/221/1

25.1/CXDU 2389612/221/1

26.1/TCLU 5505462/221/1

27.1/DRYU 9609270/221/1

28.1/DRYU 4564866/221/1

29.1/SEGU 4355728/221/1

30.1/TEMU 8481628/221/1

31.1/CCLU 7757847/221/1

32.1/CXDU2189189/222/2

33.1/GLDU7670155/221/2

34.1/CAIU7902210/221/1

35.1/MRKU5104017/221/1

36.1/PONU7365813/221/2

37.1/MEDU2995062/211/2

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що відповідно до вимог ч.2 ст. 170 КПК України арешт зазначеного в клопотанні майна, має на меті збереження речових доказів.
Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Доводи сторони заявника, що арешт на майно накладено необгрунтовано, не знайшли свого підтвердження в доводах клопотання та пояснення представника заявника.
Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим.
Також слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах NIKO HOLDING GROUP, spol. s r.o., про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000160 від 05.07.2016 року залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1