Справа № 202/802/18
Провадження № 1-кс/202/5805/2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001664 від 01.10.2015 року, -
В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло зазначене клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001664 від 01.10.2015 року.
З клопотання убачається, що в провадженні слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001664 від 01.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Слідчий зазначає, що 14.08.2015 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_5 посвідчено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до вказаного договору продавцями виступали ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 20.09.2005 року, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 26.07.2005 року.
Покупцем зазначеної квартири виступав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , податковий номер НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 25.06.2002 року.
Разом з тим встановлено, що всі надані невстановленими особами на адресу нотаріуса ОСОБА_5 документи, на підставі яких ним посвідчено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідають дійсності, так як насправді власниками зазначеної квартири являлись ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ).
Також встановлено, що в паспорті громадянина України на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 міститься фотокартка із зображенням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (дійсний паспорт серії НОМЕР_7 , виданий АНД РВ ДМУ УМВС від 30.06.1998 року), який в якості свідка показав, що він ніколи в житті не міняв своє прізвище, ім`я, по-батькові. Також ніколи не губив та не міняв свій паспорт. На фотокартці паспорта серії НОМЕР_2 зображений саме він. ОСОБА_6 йому не відомий. Як фотокартка з його зображенням опинилась в зазначеному паспорті йому не відомо, однак пам`ятає, що наприкінці літа 2014 року його знайомий ОСОБА_10 , з яким він колись працював на ПП «Баядера», познайомив його з чоловіком на ім`я ОСОБА_11 , який під час бесіди повідомив про ймовірну необхідність у допомозі. На питання щодо виду допомоги ОСОБА_11 конкретно нічого не повідомив та лише зазначив, що у разі згоди вони в подальшому зв`яжуться через ОСОБА_12 . В подальшому, приблизно в липні 2015 року, йому на мобільний телефон ( НОМЕР_8 ) зателефонував ОСОБА_13 та попросив, щоб він зустрівся з ОСОБА_11 . Під час зустрічі на перехресті пр. К. Маркса та вул. Короленка вони з ОСОБА_11 присіли до автомобіля Антона марки «ВАЗ» (точно модель, колір та номерні знаки не пам`ятає). Під час бесіди ОСОБА_11 сказав, що йому потрібна допомога в представництві інтересів когось з його знайомих, а саме бути представником за довіреністю невідомої людини у відносинах щодо купівлі-продажу якогось нерухомого майна. Вид та адресу майна ОСОБА_11 не назвав. За таку допомогу ОСОБА_11 обіцяв заплатити винагороду та запевняв, що це абсолютно законно. ОСОБА_11 залишив свій номер телефону ( НОМЕР_9 ) та попросив зателефонувати йому у разі згоди, після чого він дістав свій телефон та швидко сфотографував його. На обурення з цього приводу ОСОБА_11 сказав, що це на всяк випадок для економії часу у разі згоди щодо допомоги у зазначеному питанні. Після того він одразу вийшов з автомобіля ОСОБА_11 та пішов на роботу. Проконсультувавшись з юристом, він вирішив не зв`язуватись більше з вказаним ОСОБА_11 . Пізніше ОСОБА_11 ще декілька разів йому телефонував, але він не відповідав на його дзвінки. Після того він більше не бачив ОСОБА_11 та не спілкувався з ним. До приватного нотаріуса ОСОБА_5 він взагалі ніколи не звертався, у нього в офісі ніколи не перебував, вказану особу взагалі не знає. Названа квартира йому не відома, про таку адресу ніколи не чув. Ніколи не підписував документи у нотаріуса щодо купівлі-продажу квартири за вказаною адресою. Взагалі будь-які документи з приводу відчуження або набуття права власності на вказану квартиру він ніколи не підписував ні від свого імені, ні від іншого імені.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_14 показала, що в зазначеній квартирі проживала її бабуся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та дідусь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживали у цій квартирі до моменту смерті. Прямим спадкоємцем вказаної квартири був її батько ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 . Після того прямими спадкоємцями квартири стали вона та її рідний брат ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Після смерті ОСОБА_7 в квартирі почала проживати вона, її чоловік ОСОБА_16 та їх малолітня дитина 2008 року народження. У 2013 році з метою вступу у спадщину вона та її брат ОСОБА_14 подали заяву в нотаріальну контору. У нотаріальній конторі їй було надано витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі, в якому зазначено що ОСОБА_7 є спадкодавцем. Оригінали документів знаходяться у неї та ніколи нікому не передавались. 23.09.2015 року в квартиру прийшли двоє незнайомих чоловіків, які представилися співробітниками міліції, і пояснили, що дана квартира належить ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу. Також ці чоловіки пояснили, що мають право виселити її сім`ю та в подальшому подати на них до суду. Тоді вона звернулась в КЖЕП №49 м. Дніпропетровська, де запросила особовий рахунок, який оформлений на неї. Після того, в цей же день, на її мобільний телефон був здійснений дзвінок з номера НОМЕР_10 , в ході якого невстановлені особи їй повідомили, що у них є документи на квартиру та попросили показати її документи на квартиру. На таку пропозицію вона відмовила.
Таким чином, невідомі особи, за попередньою змовою між собою, використовуючи підроблені документи на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , надавши їх приватному нотаріусу ОСОБА_5 , шляхом обману незаконно отримали чуже майно з метою його подальшої реалізації та отримання прибутку.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що невстановленими особами за аналогічною схемою з використанням підроблених документів на ім`я ОСОБА_8 (податковий номер НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 25.06.2002 року) та інших пов`язаних між собою осіб, а саме: ОСОБА_17 (податковий номер НОМЕР_11 , паспорт серії НОМЕР_12 , виданий Новомосковським МВ УМВС України в Дніпропетровській області від 16.03.2007 року), ОСОБА_18 (податковий номер НОМЕР_13 , паспорт серії НОМЕР_14 , виданий Голопристанівським РВ УМВС України в Херсонській області від 20.04.2004 року), ОСОБА_19 (податковий номер НОМЕР_15 , паспорт серії НОМЕР_16 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 21.08.1999 року), ОСОБА_20 (податковий номер НОМЕР_17 , паспорт серії НОМЕР_18 , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 12.09.2000 року), ОСОБА_21 (податковий номер НОМЕР_19 , паспорт серії НОМЕР_20 , виданий Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 03.09.1999 року), ОСОБА_22 (податковий номер НОМЕР_21 , паспорт серії НОМЕР_22 , виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 23.11.2004 року), ОСОБА_23 (податковий номер НОМЕР_23 , паспорт серії НОМЕР_24 , виданий Ленінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 24.10.2013 року), ОСОБА_24 (податковий номер НОМЕР_25 , паспорт серії НОМЕР_26 , виданий П`ятихатським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 07.12.2007 року), ОСОБА_25 (податковий номер НОМЕР_27 , паспорт серії НОМЕР_28 , виданий Солонянським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 16.05.1997 року), ОСОБА_26 (податковий номер НОМЕР_29 , паспорт серії НОМЕР_30 , виданий Ленінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 03.10.2001 року), ОСОБА_27 (податковий номер НОМЕР_31 , паспорт серії НОМЕР_32 , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 27.09.2001 року), які по черзі виступали покупцями та продавцями різних об`єктів нерухомості, незаконно отримано право власності на ряд об`єктів нерухомості на території м. Дніпра, за наступними адресами:
- АДРЕСА_2 ;
- м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, будинок №21, квартира АДРЕСА_3 ;
- м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, будинок №66, квартира №64;
- м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, будинок №6, квартира №27;
- м. Дніпро, вул. Троїцька, будинок №18, квартира №17;
- м. Дніпро, вул. Данили Нечая, будинок №9, квартира №48;
- АДРЕСА_4 (арештована ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_28 від 24.04.2018 року у кримінальному провадженні №0000540);
- АДРЕСА_5 (арештована ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2016 року №1-кс/200/2329/16);
- АДРЕСА_6 (арештована ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2017 року у справі №200/18301/16-ц).
26.10.2015 року, о 16:06:59 год., приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_29 на підставі свідоцтва про право власності на житло (без номеру), виданого 10.07.1996 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 25584199 від 26.10.2015 року о 16:10:39 год. за ОСОБА_20 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_17 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_18 , виданий 12.09.2000 року Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_7 .
Далі 26.10.2015 року, о 16:38:02 год., приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_29 на підставі договору купівлі-продажу № 769 від 26.10.2015 року право власності на вказану квартиру зареєстровано вже за ОСОБА_19 .
25.11.2015 року, о 14:57:39 год., приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_30 на підставі договору купівлі-продажу №2414 від 25.11.2015 року право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_31 (податковий номер НОМЕР_33 , паспорт серії НОМЕР_34 , виданий Пертопавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 03.03.1998 року).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 17.09.2018 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_7 , зареєстровано за ОСОБА_31 .
З урахуванням вищенаведеного, у органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що первинна реєстрація права власності на вказану квартиру за ОСОБА_20 з подальшим переоформленням права власності вже на ОСОБА_19 та далі по ланцюгу дій за ОСОБА_32 , було заздалегідь спланованими діями невстановлених осіб, спрямованими на незаконне отримання майна чужого майна та створення умов для його подальшої реалізації з метою отримання прибутку.
Таким чином, квартира за адресою: АДРЕСА_7 , фактично є предметом кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні.
Тому слідчий просила накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 .
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Вислухавши слідчого, дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що в провадженні слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001664 від 01.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки надані докази дають підстави зробити висновок, що вищезазначене нерухоме майно, а саме квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , є набутою в результаті вчинення кримінального правопорушення, незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження перешкоджатиме встановленню всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт вказане нерухоме майно з метою запобігання переходу права власності на зазначену квартиру.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001664 від 01.10.2015 року задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_7 , право власності на котру зареєстровано за ОСОБА_31 .
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1