Справа № 461/6946/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/146/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миклашів, Пустомитівського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

вироком Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2017 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України, та призначено йому покарання: за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч.3 ст. 357 КК України у виді арешту строком на 3 місяці.

У відповідності до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що 6 серпня 2017 року, приблизно о 18 год., перебуваючи на вул. Просвіти, 1 у м. Львові, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, розбивши вікно в автомобілі марки Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , повторно, вчинив крадіжку, таємно викрав з даного транспортного засобу сумку ОСОБА_10 , вартістю 700 грн., в якій знаходились грошові кошти у сумі 200 грн., золоте колечко вагою 3 гр., вартістю 4000 грн., мобільний телефон марки Huawei TIT-U02, Imei НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , вартістю 4000 грн., гаманець, вартістю 300 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 9200 грн.

Окрім цього, ОСОБА_6 20 серпня 2017 року, приблизно о 20 год., перебуваючи на вул. Листопадового Чину, 12 у м. Львові, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, розбивши вікно в автомобілі марки Volkswagen Caravelle д.н.з. німецької реєстрації НОМЕР_4 , повторно, вчинив крадіжку, таємно викрав з нього сумку ОСОБА_11 , марки Gallantry, вартістю 600 грн., в якій знаходились грошові кошти у сумі: 11500 грн., 400 євро, що згідно курсу НБ України станом на 20.08.2017 року становить 11 970 грн. та 230 доларів США, що згідно курсу НБ України станом на 20.08.2017 року становить 5863 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 29 933 грн.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_6 20 серпня 2017 року, приблизно о 20 год., перебуваючи на вул. Листопадового Чину, 12 у м. Львові, викравши із автомобіля марки Volkswagen Caravelle д.н.з. німецької реєстрації НОМЕР_5 сумку ОСОБА_11 , заволодів посвідченням водія серія: НОМЕР_6 від 27.02.2016 року, виданого на ім`я ОСОБА_11 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2017 року змінити та призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що на досудовому розслідуванні та під час розгляду справи в суді першої інстанції обвинувачений повністю визнав свою вину та щиро розкаявся. Зазначає, що активне сприяння розкриттю злочину відповідно до ст. 66 КК України відноситься до обставин, які пом`якшують покарання. Проте, на думку апелянта, призначене судом першої інстанції покарання є надто суворим. Крім того, адвокат ОСОБА_8 зазначає, що ОСОБА_6 є інвалідом та потребує постійного лікування, в тому числі і в умовах стаціонару.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора - на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку суду кримінальних правопорушень відповідає фактичним обставинам справи і є обгрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України. Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, колегія суддів не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

Щодо покарання, з яким адвокат ОСОБА_8 не погоджуються, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст. 65 КК України, у межах санкції кримінального закону, що передбачає відповідальність за скоєне. Зокрема, як вбачається з вироку, при призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції взяв до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів та дані про його особу, який характеризується посередньо, на обліку в нарколога та психоневрологічному диспансері не перебуває, раніше судимий 9 грудня 2015 року Галицьким районним судом м. Львова за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України на два роки позбавлення волі.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_6 покарання, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки, а також покарання, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України, у виді арешту строком на 3 роки.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Суд першої інстанції, при сукупності злочинів, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначив остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Ті обставини, на які в апеляційній скарзі покликається адвокат ОСОБА_8 , як на підставу зміни вироку, повністю враховані судом першої інстанції при призначенні покарання. Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не визнав обставиною, яка пом`якшує покарання, активне сприяння обвинуваченого розкриттю злочину, не може бути безумовною підставою для зміни вироку та для обрання більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , яке є справедливим і за своїм видом, і за розміром.

Відтак, з урахуванням тяжкості вчиненого правопорушення, обставин справи та даних про особу обвинуваченого не можна стверджувати про те, що призначене йому покарання є явно несправедливим унаслідок суворості.

Підстав вважати, що призначене ОСОБА_6 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через тяжкість покарання, немає. Доводи апеляційної скарги безпідставні.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу необгрунтованою й приходить до висновку, що призначене обвинуваченому остаточне покарання у виді двох років позбавлення волі є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обгрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

вирок Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для обвинуваченого в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_12