АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №640/8290/17 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/1678/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122 КК України
УХВАЛА
Іменем України

16 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
перекладача - ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_8 ,
представника потерпілого - ОСОБА_9 ,
захисника - ОСОБА_10 ,
обвинуваченого - ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2018р. відносно ОСОБА_11 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з вищою освітою, неодружений, працюючий, раніше не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений за ч.1 ст.122 КК України до 2(двох) років обмеження волі.
Згідно ст.75 КК України звільнено від покарання з випробувальним строком на 1(один) рік, зобов`язавши у відповідності до ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цим же рішенням суду вирішена доля цивільного позову.

Згідно вироку, ОСОБА_11 27.03.2017р. о 21год. 30хв., знаходячись біля 2 під`їзду , буд. АДРЕСА_2 , в ході конфлікту з раніше йому незнайомим ОСОБА_8 , що склався на ґрунті раптово виниклих неприязнених стосунків, маючи злочинний умисел, спрямований на спричинення потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, умисно наніс декілька ударів кулаками рук в обличчя та два удари ногою в область паху потерпілого, від якого потерпілий ОСОБА_8 захистився рукою, прикривши пах кістю лівої руки. В результаті чого потерпілому ОСОБА_8 , спричинено тілесно ушкодження: перелом середніх фаланг 4-5 пальців лівої кісті з незначним зміщенням, яке за ступеням тяжкості відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Обвинувачений у поданій апеляції посилаючись на те, що він перебував у стані необхідної оборони вирок суду скасувати, а провадження закрити за відсутністю складу злочину.
З`ясувавши позицію обвинуваченого та захисника, які вважали, що апеляція підлягає задоволенню, заслухавши інших учасників судового провадження в підтримку вироку, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З вироку суду (т.1 а.с.124-125) вбачається, що фактичні обставини встановлені в загальному порядку на підставі досліджених у суді доказів.
При цьому, як випливає з вироку, допитаний у судовому засіданні обвинувачений, свою вину визнавав частково і пояснив, що 27.03.2017р. приблизно о 21год. 30хв. знаходячись біля свого 2-го під`їзду, будинку АДРЕСА_2 , він плюнув на клумбу, а потерпілому ОСОБА_8 здалося, що це було зроблено в його бік, і саме з цього приводу останній розпочав словесний конфлікт, та провокував його до бійки, через що він першим наніс удар на упередження кулаком в ліве око. ОСОБА_8 теж намагався наносити йому удари, але він був успішнішим оскільки спочатку наніс удар ногою в живіт, мабуть два рази, а потім дві серії по три удари кулаками в обличчя потерпілому. Після чого ОСОБА_8 заспокоївся, в нього з носу пішла кров, висловивши погрози на його адресу, ОСОБА_8 пішов геть. Після зазначеної бійки у обвинуваченого була забита губа, але він до лікарів не звертався та просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
Незважаючи на часткове визнання своєї провини, вина ОСОБА_11 у скоєні злочину в об`ємі визнаним судом встановленим, підтверджується наступними доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_8 показав, що 27.03.2017р. приблизно о 21год. 30хв., він проходив біля 2-го під`їзду, будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_11 плюнув в його бік, він підійшов до ОСОБА_11 та висловив свої непорозуміння, але той став бити його кулаками по голові, а він почав захищатися та теж наносив йому удари у відповідь. Потім ОСОБА_11 наніс десь два удари ногою в область паху, а він захищався рукою та намагався блокувати ці удари але удари прийшлися по пальцях лівої ї руки, від чого вони зламалися. Після чого відчувши болю, потерпілий ОСОБА_8 пішов додому, де викликав поліцію та склав відповідну заяву.
Наведені докази щодо встановлених фактичних обставин та показання потерпілого знайшли повне підтвердження у поясненнях свідка ОСОБА_12 , який пояснив суду, що бачив бійку, 27.03.2017р о 21год. 30хв., він знаходячись біля 2-го під`їзду, будинку АДРЕСА_2 на відстані 10м, як йому потім стало відомо, від ОСОБА_11 та ОСОБА_8 .. Бачив як ОСОБА_11 ногою два рази бив потерпілого ОСОБА_8 в область живота, а ОСОБА_8 під ці удари підставляв руки, потім потерпілий закричав «ти мені пальця зламав», обличчя у потерпілого було в крові. Після цього, ОСОБА_11 зняв куртку, мабуть намагався продовжити бити потерпілого, але ОСОБА_8 пішов геть.
Таким чином, обставини отримання переломів пальців ОСОБА_8 повністю підтверджуються вищенаведеними доказами і при цьому не спростовуються самим обвинуваченим.
Згідно ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається від суспільне небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Фактів того, що ОСОБА_11 захищався від суспільне небезпечного посягання ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами, а виказування незадоволення ОСОБА_8 поведінкою ОСОБА_11 , який плюнув у його бік, колегія суддів розцінює лише як привід для вчинення злочину.
Отже виходячи з встановлених фактичних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для оцінки дій ОСОБА_11 як дія у стані необхідної оборони.
Крім того, враховуючи наявність клопотання обвинуваченого про застосування до нього амністії, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції вірно кваліфікував ці дії ОСОБА_11 за ч.1 ст.122 КК України оскільки він своїми умисними діями спричинив ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Таким чином, апеляційні доводи обвинуваченого не підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а тому і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2018р. відносно ОСОБА_11 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді