УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0007357 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

встановив:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

На обгрунтування клопотання зазначено, що 29.05.2017 ОСОБА_6 повідомленно про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

На даний час місце знаходження ОСОБА_6 не встановлене, остання переховується від органів досудового розслідування, крім того її оголошено у міжнародний розшук.

У зв`язку з цим слідчий просив обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, яке просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, уважав його не обґрунтованим з тих підстав, що ОСОБА_6 виїхала за межі України через 3 місяці після дорожньо-транспортної пригоди, не будучи повідомленою про підозру, отже остання не є особою, яка переховується від слідства. Окрім того, вказав, що підозра є необґрунтованою, направлена на адресу за якою ОСОБА_6 не проживала.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, захисника, дослідивши надані матеріали, дійшов до наступного висновку.

З відомостей внесених до ЄРДР 12.06.2016 вбачається, що 04.06.2016 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів під керуванням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 внаслідок чого пасажир автомобіля під керуванням ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження та доставлена у лікарню.

29.05.2017 ОСОБА_6 винесено письмове повідомлення про підозру за ч.2 ст. 286 КК України, яке того ж дня направлене рекомендованим листом на адресу АДРЕСА_2 .

Частиною 1 статті 278 КПК України визначений порядок вручення повідомлення про підозру: письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Крім того, у відповідності до ч.6 ст.135 КПК України повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, слідчим не проводилось дій, направлених на встановлення місця проживання ОСОБА_6 та на її виклик з дотриманням встановленого порядку.

Отже при таких обставинах не можливо стверджувати, що остання в законний спосіб повідомлена про підозру, тобто має статус підозрюваної.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання ОСОБА_6 виїхала за межі України до США через три місяці після дорожньо-транспортної приходи у період, коди вона не мала статусу підозрюваної у даній справі.

До матеріалів долучено офіційний переклад відповіді на запит посольства США, в якій містить відповідна інформація.

Отже виїзд ОСОБА_6 за межі України не був пов`язаний з кримінальним правопорушенням, так як остання, починаючи з 2014 року зверталась до компетентних органів з клопотанням про надання дозволу на в`їзд до Сполучених Штатів Америки.

Таким чином, доводи сторони захисту в цій частині є обґрунтованими та підтверджуються дослідженими доказами, а матеріалами кримінального провадження спростовується висновок прокурора про переховування особи від органу досудового розслідування.
Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Разом з тим, відповідно до законодавчих норм, рішення про оголошення особи у міжнародний розшук на підставі запиту НЦБ Інтерполу в Україні приймає Генеральний секретаріат Інтерполу або Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 30.05.2017 постановою слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 оголошено розшук ОСОБА_6 , однак в наданих матеріалах провадження відсутні відомості про прийняття рішення Генеральним секретаріатом Інтерполу чи НЦБ Інтерполу США про оголошення підозрюваної ОСОБА_6 у міжнародний розшук.
Таким чином, наданні матеріали кримінального провадження не містять належних та допустимих доказів оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук, а тому висновки прокурора про перебування ОСОБА_6 у міжнародному розшуку і, як наслідок, можливості розгляду клопотання про обрання відносно останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим.

Законодавець визначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу відносно особи, без її участі необхідна наявність сукупності доведеності того, по перше, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, по друге, наявність доведених підстав, визначених ст.177 КПК України, таких як обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вчинити дії, такі як переховування, незаконний вплив на учасників кримінального провадження та інше, що визначено ч.1 ст.177 КПК України.

Статтею 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження.

У відповідності до ч.2 ст.7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено право на свободу та особисту недоторканість.

Частиною 1 визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не можу бути позбавлено свободи, екрім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

При таких обставинах, коли прокурором не доведено, що ОСОБА_6 має статус підозрюваної, що остання оголошена в міжнародний розшук, слідчий суддя уважає, що вирішення питання про застосування запобіжного заходу у її відсутності буде суттєвим порушенням прав зазначеної особи.

Сукупність викладеного наводить слідчого суддю висновку, що стороною обвинувачення не доведено наявність правових підстав, передбачених ч. 6 ст. 193 КПК України, які повинні враховуватись судом при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також факту оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, а відтак клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст.ст.177, 193, 194 КПК України, слідчий

суддя -

у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0007357 відносно ОСОБА_6 .

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали виготовлено 15.06.2018.

Слідчий суддя: