Справа № 522/8793/18
Провадження № 1-кс/522/9615/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року м.Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна - захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого з ОВС 1 ВР КП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 14.03.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 212 КК України,про арешт тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси 25 травня 2018 року слідчий з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_5 звернувся з клопотаннями, погодженим з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна, вилученого в ході проведення обшуку 24.05.2018 року за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Базар`янка, в ході проведення обшуку 23.05.2018 року офісних приміщень розташованих за адресою: м.Одеса, вул.Велика Арнаутська, 17, в ході проведення обшуку 23.05.2018 року офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення обшуку 23.05.2018 року офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення обшуку 23.05.2018 року офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення обшуку 23.05.2018 року офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_3 (перелік вилученого майна відповідно до матеріалів клопотань слідчого).

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 від 03.07.2018 року клопотання слідчого з ОВС 1 ВР КП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 14.03.2018 року, у провадженнях № 1-кс/522/9615/18, № 1-кс/522/9616/18, № 1-кс/522/9617/18, № 1-кс/522/9618/18, № 1-кс/522/9619/18, № 1-кс/522/9620/18, були об`єднані в одному судовому провадженні та присвоєний єдиний номер провадження - № 1-кс/522/9615/18.

З клопотань вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 22 травня 2018 року у справі № 522/8793/18, провадження № 1-кс/522/9292/18, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 14.03.2018 р. за № 0000024 за ч. 3 ст. 212 КК України 23 травня 2018 року старшим слідчим з ОВС 1 ВР КП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області старшим лейтенантом податкової міліціїОСОБА_7 було проведено обшук частини земної поверхні в селі Базар`янка Татарбунарського району Одеської області, що співпадає на місцевості з поворотними точками, які мають наступні географічні координати: точка 1: 45° 54' 08.2"N НОМЕР_1 , точка 2: 45°54'11.3"N 30°08'19.5"Е; точка 3: 45°54'12.1"N НОМЕР_2 .

На підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 14.03.2018 р. за № 0000024 за ч. 3 ст. 212 КК України 23 травня 2018 року було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_8 , відомості про право власності на нерухоме майно відсутні.

На підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 22 травня 2018 року у справі № 522/8793/18, провадження № 1-кс/522/9293/18 (а.с. 7), у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 14.03.2018 р. за № 0000024 за ч. 3 ст. 212 КК України 23 травня 2018 року старшим слідчим з ОВС 1 ВР КП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області капітаном податкової міліції ОСОБА_9 було проведено обшук нежитлових приміщень по АДРЕСА_3 , які належать ПАТ СП "Чорноморська Перлина".

На підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 22 травня 2018 року у справі № 522/8793/18, провадження № 1-кс/522/9296/18 (а.с. 7), у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 14.03.2018 р. за № 0000024 за ч. 3 ст. 212 КК України 23 травня 2018 року старшим слідчим з ОВС 1 ВР КП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області старшим лейтенантом податкової міліції ОСОБА_7 було проведено обшук нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 , які належать ПАТ СП " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

На підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 14.03.2018 р. за № 0000024 за ч. 3 ст. 212 КК України 23 травня 2018 року старшим слідчим з ОВС 1 ВР КП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області старшим лейтенантом податкової міліції ОСОБА_7 було проведено обшук адміністративної будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та належить на праві приватної власності ПАТ СП «Чорноморська Перлина».

На підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 22 травня 2018 року у справі № 522/8793/18, провадження № 1-кс/522/9295/18 (а.с. 12), у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 14.03.2018 р. за № 0000024 за ч. 3 ст. 212 КК України 23 травня 2018 року старшим слідчим з ОВС 1 ВР КП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області старшим лейтенантом податкової міліції ОСОБА_10 було проведено обшук офісних приміщень по АДРЕСА_4 .

При цьому, постановою від 22 травня 2018 року начальника СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області підполковника податкової міліції ОСОБА_11 про здійснення досудового розслідування слідчою групою, здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доручено групі слідчих. Старшим групи слідчих призначено слідчого з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_5 .

Від ПАТ СП "Чорноморська Перлина" через канцелярію суду надійшли заперечення на вказані вище клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотань слідчого та накладенні арешту на вилучене під час проведення обшуків майно, мотивуючи тим, що усі слідчі дії були проведені у відповідності до норм КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПАТ СП "Чорноморська Перлина", в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилученого під час проведення обшуків в приміщеннях, які належать ПАТ СП "Чорноморська Перлина", з огляду на те, що вилучене майно не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження, директор ПАТ СП "Чорноморська Перлина" та інші керівники вказаного товариства не є підозрюваними в цьому провадженні, а тому підстав для накладення арешту на вилучене майно немає, просив слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання, а також просив зобов`язати слідчого повернути усе майно, яке було вилучене в ході проведення обшуків приміщень, які належать ПАТ СП «Чорноморська Перлина».

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд прийшов до висновку, що у задоволені клопотання слідчого про арешту тимчасово вилученого майна, необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Так, згідно вказаних вище ухвал слідчого судді, клопотання слідчого, а також витягу з ЄРДР, в ході досудового розслідування встановлено, що службові особи підприємства ПАТ СП "Чорноморська Перлина", яке зареєстровано у Татарбунарському районні Одеської області в період з 01.12.2017 р. про 31.03.2018 р. шляхом проведення безтоварних операцій ухилились від сплати податку на додану вартість у на загальну суму 6 485 866, 70 грн., що є коштами у великих розмірах.

Згідно протоколу обшуку під час зазначеного обшуку слідчим були вилучені речі та майно, належні ПАТ СП "Чорноморська Перлина".

У відповідності частини сьомої 7 статті 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Таким чином, слідчий в даному випадку міг вилучати лише те майно, що має значення для кримінального провадження або вилучене законом з обігу.

Абзацам шостим частини другої статті 171 КПК України передбачено, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно пунктів 2-3 частини другої статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Абзацом першим частини першої статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до пунктів 2-3 частини першої статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено зокрема за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна, а також у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
У відповідності до абзацу першого частини першої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно частини третьої статті 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
При цьому, частиною шостою статті 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно до ч.ч.1,4 ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно ч. 1 ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.
Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і не відчуджуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права.
Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік (далі Узагальнення), правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.
Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.
Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
Слідчим не доведено того факту, що зазначене майно має значення для досудового розслідування чи вилучено з обігу. Клопотання слідчого ґрунтується на припущеннях слідчого, які не підтверджене матеріалами клопотання.
Згідно витягу з ЄРДР досудове розслідування проводиться за період з 01.12.2017 року по 31.03.2018 року, проте органом досудового слідства вилучені документи в папках, які відносяться до іншого періоду діяльності підприємства та не мають відношення до вказаного кримінального провадження, чим була блокована діяльність підприємства.
Разом з цим, ст..212 КК України не передбачає конфіскації майна, тому слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання слідчого щодо арешту грошових коштів, вилучених під час обшуку.
З приводу накладення арешту на документи та комп`ютерну техніку, які були вилучені під час обшуків 23.05.2018 року, то на дату розгляду вказаного клопотання про арешт майна, розгляд якого з об`єктивних причин слідчим суддею переносився, а саме на 04.07.2018 року, слідчий мав можливість дослідити вилучені документи та комп`ютерну техніку, зробити копії необхідних для розслідування кримінального провадження матеріалів та файлів, так як в клопотанні не конкретизовано яке мають значення для кримінального провадження вказані документи, які вилучені в папках, а також вилучена комп`ютерна техніка.
Так, слідчий в своїх клопотаннях просить арештувати документи в папках, які датовані крім 2017,2018 років, ще й 2004, 2005, 2012 роками, які не можуть мати відношення до вказаного кримінального провадження.
Також, слідчий суддя вважає, що для розслідування кримінального провадження за ст..212 КК України немає підстав для арешту тимчасово вилученої готової продукції та тари, так як вказана тара та готова продукція підприємства не мають значення для вказаного кримінального провадження, а накладення арешту на готову продукцію, яка має свій строк реалізації може призвести до спричинення збитків підприємству.
Окрім цього, слідчий в своєму клопотанні про арешт майна не обґрунтував яке значення для кримінального провадження має журнал приготовлення розтвору з записами щодо дій з хімікатами, роздруківки та чорнові записи щодо хімічної обробки винограду та залишків хімікатів.
Враховуючи наведені підстави у своїй сукупності, беручи до уваги той факт, що ані слідчим, ані прокурором не було надано достатньо доказів в обґрунтування поданих ними клопотань про накладення арешту на вилучене в ході проведення обшуків майно та не конкретизовано, яке має значення для кримінального провадження вилучене майно, а тому слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотань слідчого про накладення арешту на вилучене майно.
На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 40, 41, 55, 62, 68 Конституції України, ст. ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволені клопотань слідчого з ОВС 1 ВР КП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_5 , поданого до суду 25 травня 2018 року про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено 23 травня 2018 року старшим слідчим з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області старшим лейтенантом податкової міліції ОСОБА_7 під час обшуку частини земної поверхні в селі Базар`янка Татарбунарського району Одеської області, що співпадає на місцевості з поворотними точками, які мають наступні географічні координати: точка 1: 45° 54' 08.2"N НОМЕР_1 , точка 2: 45°54'11.3"N 30°08'19.5"Е; точка 3: 45°54'12.1"N НОМЕР_2 , в ході проведення обшуку 23.05.2018 року офісних приміщень розташованих за адресою: АДРЕСА_4 , в ході проведення обшуку 23.05.2018 року офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення обшуку 23.05.2018 року офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення обшуку 23.05.2018 року офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення обшуку 23.05.2018 року офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_3 (перелік вилученого майна відповідно до матеріалів клопотань слідчого) відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Повернути ПАТ СП "Чорноморська Перлина" тимчасово вилучене майно, вказане в протоколах обшуків від 23-24 травня 2018 року, яке було вилучене за вказаними в ухвалі слідчого судді адресами в приміщеннях, які належать ПАТ СП «Чорноморська Перлина».

Виконання ухвали покласти на слідчого ГУ ДФС в Одеській області у кримінальному провадженні № 0000024 ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
03.07.2018