н/п 1-кс/640/6963/18
"10" липня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що за невстановлених обставин громадянин України ОСОБА_5 організував переміщення на територію Російської Федерації запасних частин до приводу-генераторів ГП-21, в порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, а саме без отримання відповідного дозволу Державної служби експортного контролю України.
За попередніми даними, вищевказані запасні частини спеціально розроблені та призначені для використання на військових та цивільних літаках. За наявними даними, вказаний громадянин України не зареєстрований в Державній службі експортного контролю України, як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, та не отримував дозволу на здійснення експорту до РФ запасних частин до приводу-генераторів ГП-21.
06.07.2018 слідчим на МАПП «Гоптівка» МП «Щербаківка» проведено огляд місця події, за результатами якого у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено та вилучено запасні частини приводу генератора ГП-21, у кількості 6 штук, із маркуванням на одній із деталей «212269» , які були поміщені в пакет коричневого кольору.
Під час огляду здійснено первинний аналіз вищевказаного предмету в результаті чого встановлено, що він є носієм інформації, яка містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
06.07.2018 виявлений під час огляду місця події предмет визнаний речовим доказом у вищевказаному кримінальному провадженні, зокрема запасні частини приводу генератора ГП-21, у кількості 6 штук, із маркуванням на одній із деталей «212269», які були поміщені в пакет коричневого кольору.
До теперішнього часу у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.333 КК України.
Предмети, вилучені за результатом проведення огляду місця події 06.07.2018 відповідають критеріям статті 98 КПК України та можуть свідчити про причетність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.333 КК України.
Таким чином, на підставі вищезазначеного можна дійти висновку, що вказані предмети та документи відповідають критеріям, зазначеним у ч. 3 ст. 170 КПК України.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, вилучення вказаних предметів та документів під час огляду місця події у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю та у присутності останнього, є конкретним фактом, підтверджуючим право власності на майно.
Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані предмети та документи необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.
Сторона обвинувачення зазначає, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
06.07.2018 проведено огляд місця події на МАПП «Гоптівка» МП «Щербаківка», з 12.26 год. до 13.35 год., в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 06.07.2018 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні сторони обвинувачення (а.с. 8).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 06.07.2018 під час проведення огляду місця події на МАПП «Гоптівка» МП «Щербаківка» предмети, а саме запасні частини приводу генератора ГП-21, у кількості 6 штук, із маркуванням на одній із деталей «212269», які були поміщені в пакет коричневого кольору - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна камеру зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1