Справа № 462/2999/17
У Х В А Л А

20 червня 2018 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 18.05.2018 року про закриття кримінального провадження,

встановив:

Постановою слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 18.05.2018 року було закрито кримінальне провадження № 0000927 від 09.03.2017 року, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову слідчого, мотивуючи це тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим з порушенням вимог КПК України.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить скаргу задовольнити.

Слідчий проти скарги заперечив, пояснивши, що оскаржувана постанова є законною та винесена відповідно до вимог КПК України.

Заслухавши скаржника, слідчого, оглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні з`ясовано, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29.10.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 (третя особа: ЛКП «Навколо базару») про стягнення коштів було ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 5000,00 грн. матеріальної шкоди.

19.01.2017 року до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області надійшло подання начальника Залізничного ВДВС м. Львов ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6 про внесення відомостей в ЄРДР, які містяться у вказаному поданні щодо дій ОСОБА_5 , які містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

09.03.2017 року слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000927 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

21.11.2017 року слідчим ОСОБА_4 була винесена постанова, якою було закрито кримінальне провадження № 0000927 від 09.03.2017 року, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

16.02.2018 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова постанова слідчого ОСОБА_4 від 21.11.2017 року про закриття кримінального провадження була скасована, а матеріали кримінального провадження № 0000927 від 09.03.2017 року були скеровані в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

18.05.2018 року слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 виніс постанову, якою вдруге закрив кримінальне провадження № 0000927 від 09.03.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

З мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для винесення такої слугувало те, що під час проведення досудового розслідування не встановлено в діях ОСОБА_5 ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, зокрема суб`єктивної сторони, оскільки невстановлено наявність у ОСОБА_5 коштів та майна за рахунок якого боржник мав би можливість виконати судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, з аналізу вказаної статті КПК України слідує, що значення слідчих дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

З аналізу ч. 1 ст. 92 КПК України слідує, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи оскаржувану постанову, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не було дано оцінки кожному доказу і сукупності зібраних у кримінальному провадженні доказів, виклад обставин у постанові зводиться до констатації наявності певних доказів, після чого слідчий без будь-якого аналізу і обґрунтування формально робить висновок про те, що відсутній в діянні ОСОБА_5 склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України.

Слідчим не було надано жодної оцінки показанням ОСОБА_5 , який був додатково допитаний 11.05.2018 року в якості свідка, в яких останній показав, що судове рішення на даний час ще не оскаржив, оскільки не мав достатньо для цього часу, проте має намір його оскаржити. Тобто, слідчий не перевірив всі обставини, які можуть свідчити про намір ОСОБА_5 щодо виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 29.10.2015 року.

У матеріалах кримінального провадження міститься письмове доручення про проведення слідчих (розшукових) дій слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , а саме: працівникам ВКП було доручено встановити майно та джерело доходів ОСОБА_5 , що може бути реалізоване з метою стягнення з нього матеріальної шкоди на користь ОСОБА_3 у розмірі 5000 грн., скерувати запит в Державну прикордонну службу України з метою встановлення факту перетину кордону ОСОБА_5 та провести інші слідчі дії спрямовані на всебічне та неупереджене розслідування даного провадження.

Проте вищевказане доручення слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 залишилось не виконане.

Разом з тим, слідчий під час досудового розслідування обмежився допитом ОСОБА_5 , проте, незважаючи на доручення слідчого ОСОБА_7 від 21.02.2017 року, не розширив шляхом проведення слідчих (розшукових) дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження, не зібрав і не оцінив додаткових письмових доказів.

Слідчий, вказуючи в оскаржуваній постанові, що в діях ОСОБА_5 відсутній умисел на невиконання рішення суду, не врахував, що мотиви скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України можуть бути різними і на кваліфікацію не вливають.

Крім того, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова не відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства, оскільки чітко не містить відносно кого закрите кримінальне провадження № 0000927 від 09.03.2017 року, а носить неконкретизований характер, а відтак, є невмотивованою та позбавлена будь-якого правового обґрунтування та логіки.

Також, слідчий остаточно не визначився з процесуальним статусом ОСОБА_3 , який у виконавчому провадженні був стягувачем, а згідно з рішенням суду дії ОСОБА_5 порушують саме його майнові права.

Враховуючи наведене, перевіривши матеріали кримінального провадження у їх сукупності, прихожу до висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження, як необґрунтованої та невмотивованої.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 18.05.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000927 від 09.03.2017 року.

Матеріали кримінального провадження № 0000927 скерувати в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.