Справа № 561/832/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:
судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000075 від 28 квітня 2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
В серпні 2018 року від Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області до Зарічненського районного суду Рівненської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 28 квітня 2018 року відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 пославшись на обставини викладені у клопотанні, просив його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо застосування відносно ОСОБА_5 , визначених у клопотанні примусових заходів медичного характеру не заперечував.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши докази, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, виходячи з таких підстав.
Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, ОСОБА_5 , перебуваючи на території колишнього сільськогосподарського підприємства, що в с. Вичівка, Зарічненського району, Рівненської області виявив рослини коноплі та в подальшому придбав їх шляхом відділення листків коноплі від стебла і зберігав при собі без мети збуту, які згідно висновку експерта є канабісом масою нетто (в перерахунку на висушену речовину) наркотичного засобу 13,918 г, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. 27 квітня 2018 року вказаний наркотичний засіб у ОСОБА_5 вилучено працівниками поліції.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Вказані обставини не заперечується захисником та повністю підтверджуються дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме: протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 27 квітня 2018 року (а.с.16), письмовою заявою ОСОБА_5 , про дозвіл на огляд його сумки (а.с.17), протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього (а.с.18-19), висновком судового експерта від 23 травня 2018 року № 2.1.455/18 та фототаблицями до нього (а.с.20-24), постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від 23 травня 2018 року (а.с.25).
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 111/18 від 17 травня 2018 року ОСОБА_5 хворіє на гострий поліморфний психотичний розлад, ймовірно внаслідок вживання наркотичних речовин (F23 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). Парчук при скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. За цим висновком судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (а.с.27-30).
Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
У відповідності до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, учасники судового провадження вважають за можливе застосування до ОСОБА_5 такого примусового заходу, а тому суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 вказаний у клопотанні примусовий захід медичного характеру.
Керуючись ст.ст. 19, 93, ч. 3 ст. 94 КК України, ст.ст. 503 516 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1