Справа №295/8646/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000204 від 06.07.2017 р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого,
по обвинуваченню за ст. 407 ч. 4 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах особливого періоду, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, 02 вересня 2015 року після перебування на лікуванні у Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь», не з`явився вчасно на військову службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд до 05 липня 2017 року, після чого солдат ОСОБА_5 самостійно повернувся до військової частини та приступив до виконання службових обов`язків. За час відсутності в частині обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на військову службу військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у нез`явлення вчасно на службу військовослужбовцем (крім строкової служби), без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 ч. 4 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вказав, що він дійсно після проведення лікування не з`явився вчасно на військову службу, повернувся самостійно. Про вчинене шкодує, просить суворо не карати, так як зрозумів неправильність своїх дій. Просить застосувати Закон України про амністію, так як є учасником АТО.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, обмежившись допитом обвинуваченого, роз`яснивши учасникам провадження позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку відповідно до вимог ст. 349 КПК України.

При обранні виду та розміру покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, вказані в ст. 65 КК України.

Обвинувачений вчинив тяжкий злочин відповідно до вимог ст. 12 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Пом`якшуючими обставинами відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, явка з каяттям.

Визначаючи покарання суд враховує також, що обвинувачений не притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, характеризується посередньо.

Суд застосовує до обвинуваченого вимоги ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» оскільки він є учасником бойових дій, приймав участь в АТО, що підтверджується відповідною довідкою військової частини, вперше вчинив кримінальне правопорушення.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 407 ч. 4 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 2 абз. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1