Справа № 350/2016/17
Провадження № 11-кп/779/153/2018
Категорія ч.3 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень №0000502, №0000494, №0000512, №0000495 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.357, ч.1 ст.162 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим за: ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі; ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 6 місяців арешту; ч.3 ст.357 КК України та призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі; ч.1 ст.357 КК України та призначено покарання у виді 1 року 3 місяців обмеження волі; ч.1 ст.162 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

Згідно ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_8 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін, а строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 15.20 год. 13.12.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 у користь держави 1362,96 грн. за проведення судово-криміналістичних експертиз.

Вирішено питання про речові докази в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному проникненні до іншого володіння особи, у незаконному викраденні офіційних документів та печаток, у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, у незаконному заволодінні паспортом та іншим важливим особистим документом та у таємному викраденні чужого майна поєднаному із проникненням у житло та інше приміщення, вчиненому повторно.

Злочини вчинено за наступних обставин.

01.12.2017 року приблизно у період часу з 22.00 год. до 23.50 год. обвинувачений ОСОБА_8 протиправно, без будь-якого дозволу, таємно, через вікно проник у офісне приміщення, що у АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Провів незаконний огляд робочого кабінету бухгалтера, з метою викрадення документів.

Одночасно із цим, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи у вищезгаданому офісному приміщенні, таємно, маючи корисливий умисел, викрав печатку на ім`я ФОП ОСОБА_11 , печатку на ім`я ФОП ОСОБА_10 , печатку ТзОВ «Гойко» та документи належні ФОП ОСОБА_10 , а саме: товарно транспортні накладні про перевезення деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) серії ІФБ із номерами 222064 від 16.06.2017, 222084 від 27.06.2017, 222073 від 22.06.2017, 222064 від 16.06.2017, 211694 від 17.11.2016, 020072 від 21.10.2016, 211767 від 27.12.2017, 211706 від 29.11.2016, 221981 від 11.05.2017; товарно-транспортні накладні № 002250 від 26.08.2016, 002555 від 07.09.2016, 002339 від 05.08.2016, 002549 від 31.08.2016, 002549 від 31.08.2016, 002369 від 12.08.2016, 001966 від 06.07.2016, 001966 від 06.07.2016,002282 від 27.08.2016; накладні № 14/03 від 14.03.2017,28/06 від 27.06.2017, 30/06 від 30.06.2017, 8/06 від 08.06.2016, 20/09 від 20.03.2017, 4/04 від 04.04. 2017, 14/03 від 16.07.2017, 13/03 від 13.07.2017; специфікаціянакладна № 066781 від 29.06.2017, 062863 від 17.11.2016, 062916 від 21.10.2016,062869 від 29.11.2016, 066558 від 11.05.2017, 1720 від 25.08.2016, 1728 від 07.09.2016, 1722 від 31.08.2016, 1693 від 12.08.2016, 1337 від 06.07.2016; форму трудового договору від 28.03.2016 року. Після чого покинув приміщення офісу, розпорядившись викраденим на власний розсуд, таким чином довів свій злочинний умисел до завершення.

02.12.2017 року приблизно у період часу із 20.00 год. до 23.50 год. обвинувачений ОСОБА_8 , таємно, через вікно, проник у приміщення житлового будинку по АДРЕСА_1 , звідки таємно, із корисливих мотивів викрав паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 від 03.08.2007 року та карту фізичної особи платника податків, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 від 08.10.2008 та посвідчення про прописку до призовної дільниці від 14.02.2008 року на ім`я ОСОБА_12 , після чого покинув будинок, та отримав змогу розпоряджатися викраденим на власний розсуд, таким чином довівши свій злочинний умисел до кінця.

Одночасно із цим, обвинувачений ОСОБА_8 із корисливих мотивів, таємно викрав належні ОСОБА_12 флеш-карту марки «Silicon Pover» ємністю 8 гб., вартістю 80 грн.; мобільний телефон марки «Motorola V980» вартістю 150 грн.; сумку із надписом «Bolida» вартістю 170 грн.; блокнот вартістю 10 грн., блокнот вартістю 5 грн., мобільний телефон марки «Samsung GT 1202i» вартістю 200 грн.; сім-картку оператора мобільного оператора ТОВ «ВФ Україна» вартістю 20 грн. в кількості 2 штуки, після чого покинув будинок, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 655 грн.

08.12.2017 року обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, приблизно у період часу із 19.00 год. до 20.00 год., протиправно, без будь-якого дозволу, таємно, через вікно проник у кімнату житлового будинку, що у АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_13 та провів у ній незаконний огляд, після чого покинув будинок.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 , будучи особою, якій 08.12.2017 року оголошено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.357 та ч.3 ст.185 КК України, приблизно о 04.00 год. 09.12.2017, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, таємно, шляхом розбиття вікна вхідних дверей, проник у приміщення магазину автозапчастин та станції технічного обслуговування, що в АДРЕСА_2 , де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_14 , звідки із корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, таємно викрав належне потерпілому майно, а саме ноутбук марки Toshiba, моделі Satellite A 300-15L, вартістю 1000 грн. та грошові кошти в сумі 4000 грн., після чого покинув приміщення магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Внаслідок своїх протиправних дій обвинувачений ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 5000 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність того ж таки 09.12.2017 року приблизно о 05.00 год. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння по АДРЕСА_4 , звідки із корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_15 велосипед марки «Totem», вартістю 1000 грн., після чого покинув територію господарства, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Внаслідок своїх протиправних дій обвинувачений ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 1000 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає вирок незаконним в частині призначення покарання за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 підтримав вимоги апеляційної скарги та пояснив, що вважає, що суд першої інстанції призначив йому занадто сувору міру покарання, яке не відповідає його особистості та ступеню тяжкості вчинених ним злочинів. Вважає, що призначення йому покарання у виді позбавлення волі позбавляє його права на працевлаштування та відшкодування шкоди, яку було заподіяно потерпілим внаслідок кримінальних правопорушень. Вказує на те, що він бажає бути корисним для суспільства та мав намір взяти участь в АТО. Просив змінити вирок суду в частині призначеного йому покарання у виді позбавлення волі та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі;

- захисник ОСОБА_9 повністю підтримав вимоги апеляції обвинуваченого та просив змінити вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання і, застосувавши вимоги ст.69 КК України, призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розгляд кримінального провадження проводився в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно фактичні обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, доведеність його вини та кваліфікація дій за статтями КК України, за якими він визнаний винуватим, у поданій апеляційній скарзі не оспорюється і апеляційним судом не перевіряється. В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 висловив свою незгоду щодо призначеного йому покарання, тому колегія суддів перевіряє оскаржуваний вирок в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді кримінального провадження та ухваленні вироку, суд першої інстанції в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, дотримався вказаних вимог закону.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує на те, що призначене йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України є надто суворим.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд першої інстанції дотримався наведених вимог закону України про кримінальну відповідальність, та призначаючи покарання ОСОБА_8 , врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, наявність обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання в силу ст. ст.66, 67 КК України.

Зокрема, суд першої інстанції визнав обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння у розкриттю злочинів, позитивну характеристику за місцем проживання та думку потерпілих.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого визнано вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд першої інстанції врахував обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України раніше не судимий, і призначив покарання у мінімально можливих межах санкції ч.3 ст.185 КК України, яке є справедливим, законним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини КК України або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання.

При цьому, слід врахувати і роз`яснення в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2004 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за дані злочини, або перехід до іншого більш м`якого виду основного покарання або не призначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Колегія суддів вважає, що сукупність встановлених судом першої інстанції обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, не свідчить про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину і не дає підстав для застосування ст.69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі санкції частини статті Особливої частини КК України.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо суворості призначеного покарання є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді обмеження волі, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В даному випадку, враховуючи те, що ОСОБА_8 згідно ст.89 КК України раніше не судимий і знову вчинив злочини, свідчить про те, що він не став на шлях виправлення, тому колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого неможливо без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги, щодо суворості призначеного покарання за ч.3 ст.185 КК України, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів, за умови реального відбування покарання та підстав для його пом`якшення колегією суддів не вбачається.

За таких обставин, вирок суду є законним та обґрунтованим і апеляційних підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5