АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 664/2403/17
Номер провадження №11-кп/791/399/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2018 року травня місяця «02» дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника адвоката: ОСОБА_7

Обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Херсонської області кримінальне провадження №0002004за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 06 грудня 2017 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Заріччя Нижньогірського району Автономної Республіки Крим, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму, останній раз вироком Нижньогірського районного суду Автономної Республіки Крим за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 років, звільнена 04 червня 2015 року умовно-достроково, строк невідбутого покарання 1 рік 7 місяців 16 днів,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, з поміщенням обвинуваченої до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишено без змін.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з 06.09.2017 року.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винною в тому, що вона 05 вересня 2017 року, близько 16:00 години, в с.Великі Копані Олешківського району Херсонської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у лісосмузі, розташованій на краю городу, що не має огорожі, по вул.Соборній, відкрито для потерпілого ОСОБА_9 , викрала випавший у нього з кишені мобільний телефон марки «Bravis Major», вартістю відповідно до висновку експерта №2918-МТ від 20.10.2017 року 303,83 гривні, та кепку чорного кольору з надписом «Toyota», яка впала з голови потерпілого ОСОБА_9 та знаходилася поряд на землі, вартістю, відповідно до висновку експерта №2921-МТ від 20.10.2017 року, 23.33 гривень, чим заподіяла потерпілому матеріальну шкоду у загальному розмірі 327,17 гривень.
Вказаними умисними діями ОСОБА_8 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 06 грудня 2017 року відносно ОСОБА_8 змінити та застосувати відносно неї положення ст.75 КК України, звільнивши від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком.

На її думку, суд першої інстанції необґрунтовано призначив ОСОБА_8 надто суворе покарання, не вмотивувавши необхідність відбування покарання лише з поміщенням її до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Зазначає, що ОСОБА_8 за місцем її попереднього відбування покарання характеризувалася позитивно, сумлінно відносилася до праці, стала на шлях виправлення, мала соціально позитивну спрямованість та була звільнена від відбування покарання умовно-достроково, а в період умовно - дострокового звільнення будь-яких протиправних дій не вчиняла, має двох дітей, батьківських прав не позбавлена, а тому з урахуванням її характеристики, її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, захисника, обвинувачену, у судових дебатах сторони кримінального провадження залишились на своїх позиціях, останнє слово обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом першої інстанції, згідно із ч.3 ст. 349 КПК України, не досліджувались.
З матеріалів провадження вбачається, що вирок щодо ОСОБА_8 в частині доведеності її вини, кваліфікації дій за ч.2 ст. 186 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України і учасниками провадження не оскаржується, тому апеляційний суд не перевіряє законність вироку суду першої інстанції в цій частині.
Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченої та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_8 необґрунтовано суворого покарання, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

На думку колегії суддів, місцевий суд дотримався вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається із оскаржуваного вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, а саме: наявність високого ризику вчинення нею повторного злочину, оскільки остання є раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів; наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей; характеристику з місця попереднього відбування покарання, сукупність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння встановленню об`єктивної істини по справі, а також добровільну видачу викраденого майна; наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Із урахуванням цих конкретних обставин справи та даних про особу винної, суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та правильно призначив їй покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст. 186 КК України, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_8 за місцем її відбування покарання характеризувалася позитивно, була звільнена від відбування покарання умовно-достроково, а в період умовно - дострокового звільнення будь-яких протиправних дій не вчиняла, має двох дітей, батьківських прав не позбавлена - не можуть бути в даному випадку підставою для пом`якшення призначеного покарання обвинуваченій, оскільки відповідно досудової доповіді органу пробації обвинувачена ОСОБА_8 має високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, може становити небезпеку для суспільства; виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчинення нею повторних кримінальних правопорушень не можливе без цільового нагляду та контролю в умовах ізоляції від суспільства (т.2 а.п.29-30).

Таким чином, підстав для пом`якшення покарання обвинуваченій і зміни вироку в цій частині, як про це ставлять питання апелянт, колегія суддів не знаходить.
Будь-яких порушень вимог кримінального процесуального законодавства при дослідженні чи оцінці наведених у обвинувальному вироку доказів, які б ставили під сумнів правильність висновків щодо винуватості ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України суд не допустив.

Враховуючи вищевикладене, покарання обвинуваченій ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, воно є справедливе, а також необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_8 , попередження нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 06 грудня 2017 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, а засудженою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Головуючий: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4