УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/1028/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
18 червня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРТ СА», на ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 червня 2018 року,
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 червня 2018 року в частині передачі арештованого майна потерпілому ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою передати арештоване майно на відповідальне зберігання власнику ТОВ «ФАРМА СА». Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що 10.08.2016 року ТОВ «ФАРМА СА» відповідно до контракту №6/2016 придбало у продавця, що знаходиться в Польщі описане обладнання , а саме: багатопил Switawa 1993 року випуску масою 2000 кг; станок брусовочний Walter 1997 року вагою 800 кг; фуганок SCM Via Emilia Р 75 1998 року вагою 1700 кг. Відповідно до митних документів дане обладнання імпортоване ТОВ «ФАРТ СА» і перетнуло митний кордон України 15.08.2016 року. 03.10.2016 року ТОВ «ФАРТ СА» відповідно до контракту №7/2016 придбало у продавця, що знаходиться в Польщі описане обладнання, а саме - автонавантажувач Мітсубісі F25 А вагою 2500 кг. Відповідно до митних документів автонавантажувач імпортований ТОВ «ФАРТ СА» і перетнув митний кордон України 14.10.2016 року. 31.10.2016 року громадянин Польщі ОСОБА_9 уклав договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ФАРТ СА» з громадянином Польщі ОСОБА_8 . Після реєстрації змін до статуту товариства, потерпілий ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_9 з вимогою продати йому все підприємство, на що отримав відмову. Отримавши відмову ОСОБА_8 почав здійснювати дії по захопленню товариства (рейдерству).
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що клопотання обґрунтовано тим, що у червні 2017 року громадянин Польщі ОСОБА_10 , зловживаючи довірою співзасновника ТОВ «ФАРТ СА» ОСОБА_8 заволодів восьмипильною пилорамою, багатопильним верстатом , стругальним станком та вилочковим навантажувачем, що належали останньому, спричинивши матеріальну шкоду. Однак, ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі суду в супереч вимогам п.3 ч.2 ст.171 КПК України не зазначено, якими документами підтверджується право власності громадянина Польщі ОСОБА_8 на арештоване судом майно. Також, ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі суду не зазначено, яким чином громадянин Польщі ОСОБА_8 перемістить дане майно через кордон на територію України.
Крім того, слідчий суддя фактично позбавив ТОВ «ФАРТ СА» можливості користуватися належним йому майном. Залишившись без обладнання ТОВ «ФАРТ СА» зупинить свою діяльність і всі працівники на час вилучення майна залишаться без роботи, а підприємство понесе збитки. Суд не обґрунтував доцільності зупинки діяльності ТОВ «ФАРТ СА» пошкодження фундаментів при демонтажі обладнання, витрат на демонтаж, погрузну, перевезення, розгрузку обладнання заради передачі обладнання на зберігання громадянину Польщі ОСОБА_8 . Також, слідчим суддею було порушено порядок зберігання речових доказів.
Зазначене майно передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , зареєстрованому в АДРЕСА_1 .
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, при цьому надати ТОВ «Форт Са» право користуватися арештованим майном, думку прокурора, який не заперечив щодо задоволення апеляційної скарги лише в частині порядку зберігання арештованого майна, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя вище наведених вимог кримінального процесуального закону не дотримався.
30 квітня 2018 року СВ Радомишльського ВП отримано ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до речей, а саме: пилорами з двома валами восьмипильна «TRAK Т-1 № 92», чехословацького багатопильного верстату «Світава» сірого кольору, чотиристороннього пятишпиндельного стругального станка моделі Р 75, номерний знак SCM Via Emilia НОМЕР_1 , вилочного навантажувача марки Мітсубісі FG15, що зберігаються на території ТОВ «ФАРТ СА» по вул. Радомишльська, 36Г в с. Мірча Радомишльського району Житомирської області.
17 травня 2018 року на підставі зазначеної ухвали, вищевказані речі були оглянуті та описані в протоколі тимчасового доступу до речей і документів.
В своїй ухвалі слідчий суддя зазначає, що вивчивши матеріали клопотання, приходить до висновку про те, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки є достатні підстави вважати, що громадянин Польщі ОСОБА_10 , зловживаючи довірою співзасновника ТОВ «ФАРТ СА» ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 , заволодів восьмипильною пилорамою, багатопильним верстатом, стругальним станком та вилочним навантажувачем, що належали останньому, спричинивши матеріальну шкоду, при цьому не посилаючись на жоден із доказів, які б дійсно підтверджували висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі.
Більш того, ні в клопотанні слідчого, ні в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не наведено будь-якого підтвердження того, якими документами підтверджується право власності громадянина Польщі ОСОБА_8 на арештоване судом майно. Не зміг надати таких підтверджень і прокурор під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді.
Крім того, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення, яке за відсутності належних процесуальних підстав, порушує права власника майна юридичної особи ТОВ «ФАРТ СА», яке не являється безпосередньо ні підозрюваною ні обвинуваченою особою у кримінальному провадженні, без доведення органами досудового розслідування необхідності у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна шляхом позбавлення усіх прав щодо цього майна відчуження, розпорядження, користування.
З п.3 ч.2 ст.171 КПК України вбачається, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третім особам таким майно.
Майно, на яке слідчий суддя наклав арешт, придбано і ввезено на митну територію України ТОВ «ФАРТ СА», що підтверджується контрактами №6/2016 від 10.08.2016 року, №7/2016 від 03.10.2016 року та митними документами, фотознімками обладнання, якими ТОВ «ФАРТ СА» доводить, що є імпортером та власником арештованого майна.
На даний час в матеріалах справи відсутні докази про належність майна ОСОБА_8 .
Слідчим суддею не враховано, що арештоване майно не містить слідів кримінального правопорушення і має власника, а передача майна на зберігання фізичній особі від юридичної, яка використовує її в своїй виробничій діяльності, може призвести до невиправданого зупинення діяльності останньої, що є втручанням у господарську діяльність товариства та порушенням балансу інтересів.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчим у клопотанні не доведено необхідність передачі арештованого майна на відповідальне зберігання саме потерпілому ОСОБА_8 .
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ні слідчий в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст.ст.171, 173 КПК України не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для працівників ТОВ «ФАРТ СА» та виконання вказаним товариством своїх договірних зобов`язань перед іншими суб`єктами.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому ухвала слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 червня 2018 року є незаконною та підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно шляхом заборони лише його відчужувати та розпоряджатися, залишивши за ТОВ «ФАРТ СА» право користуватися цим майном.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРТ СА», задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 червня 2018 року про накладення арешту на майно з передачею арештованого майна на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 - скасувати.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :