ун. № 759/7709/18 пр. № 1-кп/759/785/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українця, гр-на України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 26.10.2001 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 28.12.2002 року звільненого з місць позбавлення волі усовно-достроково з невідбутою частиною покарання 10 місяців 25 днів; - 05.01.2011 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 та 2 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 09.04.2014 року звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 3 місяці 9 днів; - 31.08.2015 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; - 21.01.2016 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники провадження: представник потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд» - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
05 травня 2018 року приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину «Сільпо», розташованого в м. Києві по вул. Якутська, 8, повторно, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгової полиці чуже майно, а саме: «Ікра лосось 250 гр.» в кількості 6 шт., загальною вартістю 2 250 грн., яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд» і намагався винести з торгівельного залу, не розрахувавшись за нього. Проте, вчинивши всі дії, які він, ОСОБА_5 , вважав за необхідне для повторного здійснення крадіжки, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з торгівельного залу був затриманий, а привласнене ним чуже майно повернуто власнику.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що дійсно, 05 травня 2018 року близько 17 год. 30 хв. він, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігав, намагався вчинити таємне викрадення шести баночок «Ікри лосось 250 грн.» з приміщення магазину «Сільпо» розташованого в м. Києві по вул. Якутська, 8, загальну вартість яких у 2 250 грн. та їх належність ТОВ «Сільпо-Фуд» не оспорював. Проте, вчинивши всі дії, які він вважав за необхідне для повторного здійснення крадіжки, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з торгівельного залу був затриманий, а привласнене ним чуже майно повернуто власнику.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 05 травня 2018 року вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, ступень здійснення злочинного наміру та причини, за яких крадіжку не було доведено до кінця, дані про особу винного, який неодноразово судимий, проте належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, характеризується посередньо на обліку лікаря психіатра не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності, проте перебуває на обліку у лікаря нарколога. Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжує покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за неможливе у даному випадку виправлення ФОМЕНКА без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Остаточне покарання ОСОБА_9 має бути призначеного з урахуванням прави ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки встановлено, що після постановлення вироку Святошинського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на один рік та шість місяців, обвинувачений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до поставлення попереднього вироку.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обране судом покарання, перебування обвинуваченого під вартою в межах іншого кримінального провадження, суд, вважає за необхідне в порядку ст. 377 КПК України обрати до обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою, задовольнивши з цього приводу клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю даного злочину та злочину, за який ОСОБА_3 було засуджено вироком Святошинського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

Обрати щодо ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, запобіжний захід ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ та утримувати його до набрання вироком законної сили у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Початок відбуття покарання за даним вироком рахувати ОСОБА_8 з 27 серпня 2018 року.

Речові докази після набрання вироком законної сили передати належному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_10