АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2018 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
власника майна ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали у кримінальному провадженні №0000354 за апеляційною скаргою прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 11.09.2018 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна,-
ВСТАНОВИЛА :
Прокурор ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000354 від 06.09.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 358 ч.1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 вересня 2018 року у задоволені клопотання прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000354 від 06.09.2018 року за ознаками злочину передбаченого ст. 358 ч.1 КК України відмовлено. Вилучені 05.09.2018 року, під час огляду місця події в с. Черешенька по вул. Головній, Вижницького району Чернівецької області: 1) лісодеревину породи «Бук» в кількості 26 колод - повернуто власнику ТОВ «Іспас Прогрес Буд» , юридична адреса с. Іспас, вул. Головна, 51 г, Вижницького району Чернівецької області; 2) автомобіль марки «Камаз», модель -4310, тип - вантажний лісовоз, 1991 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2 та причіп марки «ТМЗ», модель -803, тип причіп - розпуск, 1981 року випуску, номер шасі (кузова рами)- НОМЕР_3 , колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_4 - повернуто власнику ОСОБА_8 , жителю с. Банилів Вижницького району Чернівецької області.
Відмовляючи в задоволенні даного клопотання слідчий суддя місцевого суду посилався на те, що вказане провадження здійснюється за ч.1 ст. 358 КК України, прокурором в судовому засіданні не були доведені ризики та критерії
Провадження № 11-сс/794/193/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_9
Категорія ст.ст.170, 309 КПК України Доповідач ОСОБА_10
передбачені ст.ст.167-170 КПК України. Також слідчий суддя посилався на те, що згідно санкції статті 358 ч.1 КК України конфіскація майна, як додаткове покарання не передбачена. Зазначав, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що лісодеревина незаконно зрубана або здійснена його розтрата, або набута незаконним шляхом .
Крім того, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що транспортний засіб автомобіль марки «Камаз», д.н.з. НОМЕР_2 та причіп д.н.з. НОМЕР_4 належать на праві власності ОСОБА_8 , а тому позбавлення його права користуватись та розпоряджатись автомобілем та причепом, за відсутності відомостей про те, що він причетний до вчинення злочину передбаченого ст.358 ч.1 КК України призведе до незаконного обмеження його прав, як власника.
На дану ухвалу слідчого судді районного суду прокурор Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме лісодеревину породи «Бук» у кількості 26 колод , а також автомобіль марки «Камаз - 4310» д.н. НОМЕР_2 , з причепом д.н. НОМЕР_4 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належні гр. ОСОБА_8 , жителю с. Банилів, Вижницького району, Чернівецької області, які були вилучені 05.09.2018 року під час огляду місця події в с. Черешенька Вижницького району Чернівецької області та які на даний час зберігаються на території п/п Олійник, що в с. Багна по вул. Галицька, 1-а Вижницького району Чернівецької області.
В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує на те, що слідчий суддя всупереч вимогам ст.ст. 98, 170 КПК України необґрунтовано відмовив в задоволені клопотання про арешт майна, оскільки воно є предметом кримінального правопорушення та визнане речовим доказом, а також те, що вказана деревина може бути прихована, знищена перетворена чи відчужена.
Також апелянт зазначає, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні процесуальних дій направлених на встановлення походження вказаної лісодеревини та її вартості шляхом призначення відповідних експертних досліджень, а також дана лісодеревина є речовим доказом , який в подальшому може бути покладений в основу при притягненні винної особи до кримінальної відповідальності. Зазначав, оскільки вилучена лісодеревина у даному кримінальному провадженні має значення речового доказу, а автомобіль марки «Камаз -4310» д.н.з. НОМЕР_2 з причепом д.н.з. НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, виникла необхідність в накладенні арешту на зазначене тимчасово вилучене майно.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу повністю і просив її задовольнити, власника майна ОСОБА_6 , який вважає, що ухвалу слідчого судді як законну слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора як необґрунтовану без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися або розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Виходячи зі змісту ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, засудженого можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися та/або користуватися майном за ухвалою слідчого судді або суду. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається із наданих в апеляційний суд матеріалів справи, СВ Вижницьким ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000354 від 06.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та встановлено, що 05.09.2018 року о 17 год.23 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.09.2018 року о 17 год.22 хв. за адресою с. Черешенька, Вижницького району Чернівецької області, по вул. Головна великовантажний автомобіль марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2 перевозить незаконно вирубаний ліс (Бук). Виїздом на місце події встановлено, що в с. Черешенька по вул. Головній працівниками УЗЕ ГУНП в Чернівецькій області зупинено автомобіль марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2 з причепом д.н.з. НОМЕР_4 . під керуванням ОСОБА_11 , 1966 року народження, жителя АДРЕСА_1 , який перевозив лісодеревину породи «Бук» в кількості 26 колод з документами сумнівного походження.
05.09.2018 року слідчим ОСОБА_12 проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2 з причепом д.н.з. НОМЕР_4 та наявну на ньому лісодеревину породи «Бук», в кількості 26 колод. Даний автомобіль з причепом та зазначена лісодеревина знаходяться на зберіганні ФОП ОСОБА_13 в АДРЕСА_2 , як тимчасово вилучене майно.
06.09.2018 року постановою слідчого СВ Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області транспортний засіб марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2 з причепом д.н.з. НОМЕР_4 , завантажений лісодеревиною породи «Бук», в кількості 26 колод визнано речовим доказом.
Так, відповідно до норм КПК України, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Зокрема, перевіряючи доводи клопотання про арешт майна, слідчий суддя врахував вищезазначені обставини кримінального провадження та дійшов до правильного висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого, оскільки, як було встановлено ухвалою суду від 11.09.2018 року та апеляційним судом при перегляді даної справи, в матеріалах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000354 від 06.09.2018 року, дане провадження здійснюється за ст.358 ч.1 КК України, санкція якої не передбачає конфіскації майна, як додаткової міри покарання і на час слухання клопотання підозра нікому не висунута. Надані представниками власників майна, документи на придбання лісодеревини, квитанції про оплату деревини та товаро - транспортної накладної свідчать про їх право власності на вилученні речі. Також, як вбачається із матеріалів провадження, які були досліджені судом, останні не містять відомостей того, що тимчасово вилучене майно, а саме лісодеревина породи «Бук», в кількості 26 колод є предметом кримінального правопорушення.
Крім того, як було встановлено районним судом при розгляді клопотання та перевірено апеляційним судом при перегляді справи, що у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що автомобіль марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2 з причепом д.н.з. НОМЕР_4 , які належать на праві власності ОСОБА_8 вилучалися під час огляду місця події.
Також обґрунтованим є послання слідчого судді районного суду в своєму рішенні на те, що у випадку накладення на автомобіль з причепом, який належить ОСОБА_8 призведе до незаконного обмеження його прав, як власника.
Оскільки, як було встановлено районним судом та апеляційним судом при перегляді справи правомірність володіння майном ОСОБА_8 ніким не оспорюється. В матеріалах провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_8 причетний до вчинення злочину , передбаченого ст. 358 ч.1 КК України. А тому відсутні підстави для обмеження його прав як власника користуватись та розпоряджатись автомобілем та причепом .
Крім цього, як вбачається із наданих матеріалів справи, ні слідчим ні прокурором також не було надано доказів того, що існують ризики, передбачені абзацом другим ч.1 ст. 170 КПК України.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при вирішенні клопотання про накладення арешту на майно, а саме лісодеревину породи «Бук», в кількості 26 колод, та автомобіля з причепом, які знаходяться на зберіганні у фізичної особи підприємця ОСОБА_13 в АДРЕСА_2 та які зазначені в клопотанні слідчого, перевірив наявність підстав та обґрунтованість клопотання про накладення арешту на майно та прийшов до висновку про відсутність правових підстав для його арешту, у зв`язку з чим і відмовив у його задоволенні.
Доводи апеляційної скарги прокурора не свідчать про існування підстав для накладення на арешту, оскільки, накладення арешту, при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються вищевикладеним.
З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясовував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, відтак ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_7 - без задоволення.
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170,173,404,405,407,422 КПК України , колегія суддів, судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити - без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду м. Чернівців від 11 вересня 2018 року, якою у задоволені клопотання прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000354 від 06.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України відмовлено - залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий підпис ОСОБА_10

Судді підпис ОСОБА_2
підпис ОСОБА_3 .

Згідно з оригіналом : суддя ОСОБА_10