Справа № 191/719/18
Провадження № 1-кп/191/62/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 від 09 лютого 2018 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився у 1984 році липні місяці 06 дня в с. Булахівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, який має неповну середню освіту, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,

за участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 08.02.2018 року близько 20-00 години знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_1 , та будучи в стані алкогольного сп`яніння у нього виник злочинний намір на викрадення майна, яке належить ОСОБА_5 , що знаходилося на території сусіднього домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 будучи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір на протиправне вилучення чужого майна і звернення його на свою користь, діючи умисно, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від злочинних намірів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не поміченими, пройшов через хвіртку на територію будинку АДРЕСА_2 , де пройшов до сховища, що розташоване між парканом та вольєром собаки, звідки таємно, з корисливих мотивів, викрав одну металеву секцію паркану вагою 30 кг, металевий відлив довжиною 4 м. вагою 15 кг, металеву трубу довжиною 2 м. вагою 6 кг, що належить ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне вилучення чужого майна і звернення його на свою користь, ОСОБА_3 будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від злочинних намірів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не поміченими, знову пройшов через хвіртку на територію будинку АДРЕСА_2 , де пройшов до сховища, що розташоване між парканом та вольєром собаки, звідки таємно, з корисливих мотивів, викрав одну металеву секцію паркану вагою 30 кг, що належить ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Згідно висновку експерта №42/02 від 24.02.2018 року вартість однієї металевої секції паркану вагою 30 кг складає 159 гривень, вартість металевого відливу довжиною 4 метри, вагою 15 кг складає 79,50 гривень, вартість металевої труби довжиною 2 метри вагою 6 кг складає 31,80 гривень. Загальна сума завданого матеріального збитку становить 429,30 гривень.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив, що дійсно викладені вище обставини мали місце на початку лютого місяця 2018 року зазначивши, що в скоєному злочині щиро розкаюється, відшкодовував матеріальну шкоду, просить суд призначити йому мінімальне покарання з застосуванням ст. 75 КК.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття, та добровільне відшкодування матеріальної шкоди.

Обставину, яка обтяжує покарання, згідно зі ст. 67 КК України, суд враховує вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді мінімального строку позбавлення волі із застосуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України.

Речові докази одну секцію металевого паркану та металеву трубу слід повернути потерпілій ОСОБА_5 за належністю.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне обвинуваченому не обирати.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази одну секцію металевого паркану та металеву трубу слід повернути потерпілій ОСОБА_5 за належністю.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1