Справа №705/4860/17
1-в/705/132/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року
Уманський міськрайонний суду Черкаської області
в складі головуючого- судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Умані подання начальника державної установи «Уманська виправна колонія № 129» про застосування покарання за двома вироками засудженій ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :
В Уманській ВК № 129 відбуває покарання ОСОБА_4 , яка засуджена згідно вироків : 1) 31.05.2016 року вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за ч. 2 ст. 127 КК України до 10 років позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання з 20.10.2014 року по 31.05.2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 27.09.2017 року на підставі ст. 72 КК України зараховано в строк покарання з 01.06.2016 року по 06.07.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. 2) 15.10.2015 року вироком Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 визнано невинуватою у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України. Виправдати за обвинуваченням у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України. Вироком апеляційного суду Миколаївської області від 28.12.2016 року вирок від 15.10.2015 року скасовано та ухвалено новий, яким ОСОБА_4 визнано винуватою за ч. 1 ст. 130 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 22.06.2017 року вирок апеляційного суду Миколаївської області від 28.12.2016 року щодо ОСОБА_4 залишити без змін, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Початок строку відбування покарання 20.10.2014 року.
Кінець строку відбування покарання 04.02.2022 року.
У поданні ставиться питання про визначення порядку застосування покарання за наявності двох вироків, оскільки ОСОБА_4 засуджена 31 травня 2016 року вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за ч.2 ст.127 КК України до 10 років позбавлення волі. Вказаний вирок не був врахований при призначенні покарання останнім за часом вироком.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила суд його задоволити. Вказала про те, що засуджена ОСОБА_4 вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.10.2015 року визнана невинуватою у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України та виправдана. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк її попереднього ув`язнення у період з 20.10.2014 року по 31.05.2016 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховувати з 20.10.2014 року. Вирок набрав законної сили 06.07.2017 року. Водночас, вироком апеляційного суду Миколаївської області від 28.12.2016 року вирок від 15.10.2015 року скасовано та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 визнано винною за ч. 1 ст. 130 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. Строк Відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання. Вирок набрав законної сили 28.12.2016 року. Ухвалою ВССУ від 22.06.2017 року вирок апеляційного суду Миколаївської області від 28.12.2016 року залишено без змін, а касаційну скаргу прокурора без задоволення. Також, ВССУ у своїй ухвалі вказав, що оскільки питання застосування ч. 4 ст. 70 КК України прокурором в апеляційній скарзі не порушувалось, судове рішення переглядається в межах апеляційної скарги, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_4 покарання, оскільки це пов`язано з погіршенням її становища. Проте, це може бути вирішено в порядку п. 11 ст. 537 КПК України.
При винесенні вироку від 31.05.2016 року, ОСОБА_4 визнано не винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України та виправдано, при винесені вироку від 28.12.2016 року вирок від 31.05.2016 року законної сили не набрав, тому і не був визначений порядок застосування покарання за двома вироками, а тому суд апеляційної інстанції був позбавлений можливості застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_4 покарання.
Положенням ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами ч. 1 -3 ст. 70 КК України призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.
Наявна ситуація за двома вироками щодо засудженої ОСОБА_4 відповідає саме цьому положенні КК України, оскільки після ухвалення судом вироку від 31.05.2016 року яким їй визначене покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років, було з`ясовано, що вона винна у вчинені іншого злочину, за яким її було засуджено 28.12.2016 року до 1 року позбавлення волі.
З цією метою вважаю за доцільне обрати спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим оскільки способи повного або часткового складання покарань неминуче призведуть до погіршення становища засудженої, тому прошу застосувати покарання за явності кількох вироків відносно засудженої ОСОБА_4 за вироками Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.05.2016 року та апеляційного суду Миколаївської області від 28.12.2016 року на підставі ч. 4 ч. 1-3 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 1 року позбавлення волі більш суворим покаранням у виді 10 років позбавлення волі та остаточно визначити до відбування покарання ОСОБА_4 у виді 10 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 та зарахування ч. 5 ст. 72 КК України вирішено у вироці Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.05.2016 року.
Заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, дослідивши особову справу засудженої, суд вважає, що подання необхідно задовольнити, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 засуджена: 1) 31.05.2016 року вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за ч. 2 ст. 127 КК України до 10 років позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання з 20.10.2014 року по 31.05.2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 27.09.2017 року на підставі ст. 72 КК України зараховано в строк покарання з 01.06.2016 року по 06.07.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. 2) 15.10.2015 року вироком Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 визнано невинуватою у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України. Виправдати за обвинуваченням у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України. Вироком апеляційного суду Миколаївської області від 28.12.2016 року вирок від 15.10.2015 року скасовано та ухвалено новий, яким ОСОБА_4 визнано винуватою за ч. 1 ст. 130 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 22.06.2017 року вирок апеляційного суду Миколаївської області від 28.12.2016 року щодо ОСОБА_4 залишити без змін, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.359 КПК України, під час виконання вироків, суд у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Застосування покарання за наявності двох вироків стосовно ОСОБА_4 повинно відбуватися за правилами ч.4 ст.70 КК України, оскільки останнім за часом вироком (від 28.12.2016 року) ОСОБА_4 засуджена за злочин, вчинений до винесення попереднього вироку. Покарання за сукупністю злочинів повинно бути призначено за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки інший порядок визначення покарання за сукупністю злочинів погіршить становище засудженого.
Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Подання адміністрації Державної установи «Уманська виправна колонія № 129» про застосування покарання засудженій ОСОБА_4 за двома вироками задовольнити.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 за вироками Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.05.2016 року та Апеляційного суду Миколаївської області від 28.12.2016 року визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суду Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1