Справа 688/1110/18
№ 1-в/688/76/18
Ухвала
Іменем України
14 червня 2018 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Шепетівка клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пільний Олексинець Городоцького району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, на утриманні якого перебуває одна неповнолітня дитина, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

про умовно-дострокове звільнення,

встановив:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України. В обґрунтування заяви вказав, що за час відбування покарання у Шепетівській виправній колонії №98 має чотири заохочення та на утриманні трьох дітей, одна з яких неповнолітня.
В судовому засіданні ОСОБА_5 клопотання підтримав з підстав, вказаних у ньому, та пояснив, що за останні два роки не має стягнень, має 4 заохочення, своєю поведінкою довів виправлення, а тому просив клопотання задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, оскільки згідно наданих матеріалів засуджений відбув необхідну частину покарання у виді позбавлення волі, характеризується з позитивної сторони, вважає, що ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Представник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання харакреризується посередньо, має 5 стягнень, які погашені, та 4 заохочення, на виробництві колонії не працевлаштований, оскільки бажання працювати на промзоні не виявляє, не працює в даний час і на відділенні, участь в ПДВВ приймає формально, написав лише заяву, до вдосконалення освітнього рівня та просесійних начивок не прагне, участі у роботі самодіяльних організацій, раді колективу засуджених та виховних заходах не приймає. Вважає, що засуджений не довів своє виправлення, а тому у задоволенні заяви засудженого просив відмовити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечував, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, наявні у засудженого стягнення та заочочення, вказував на нестабільність поведінки ОСОБА_5 . Вважає, що засуджений не довів свого виправлення, оскільки оцінюватись має його поведінка та ставлення до праці протягом усього часу відбування покарання, а тому у задоволенні клопотання ОСОБА_5 просив відмовити.
Заслухавши пояснення засудженого та його захисника, представника виправної колонії, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши матеріали щоденника індивідуальної роботи із засудженим, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Судом встановлено, що вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.09.2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ст. 69, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке йому належить, крім житла.
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.04.2016 року ОСОБА_5 на підставі ч.5 ст. 72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення з 07.03.2015 року по 23.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в строк відбування покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.09.2015 року.
Початок строку: 07.03.2015 року, кінець строку: 20.06.2019 року. Відбуто 3/4 строку покарання.
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 відбув частину покарання, за яку можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, підстава для умовно-дострокового звільнення складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення (дотримання режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого законних обов`язків; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин; постійна свідома участь у суспільно-корисній праці; систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи) та фактичне відбуття певної частини призначеного йому строку покарання.
Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.
З характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній з 13.03.2015 року утримувався в СІЗО м.Хмельницький. За період утримання характеризувався негативно, допустив одне порушення режиму утримання, яке виражалось в зберіганні заборонених предметів, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 10.12.2015 року відбував покарання в Державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)». За час відбування покарання характеризувався негативно, допустив одне порушення режиму утримання, яке виражалось у порушенні розпорядку дня, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 17.01.2016 року відбував покарання в СІЗО м.Хмельницький. За період відбування покарання характеризувався задовільно. Порушень режиму відбування покарання не допускав. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень та стягнень не мав.
З 10.03.2016 року відбуває покарання в Державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)». За час відбування покарання характеризується задовільно. Допустив 3 порушення режиму відбування покарання, які виражались у порушенні розпорядку дня, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку, має 4 заохочення. На виробництві установи не працевлаштований, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. До виконання робіт із благоустрою установи виконання покарань ставиться добре, потребує контролю за виконанням поставлених завдань, ініціативи при виконанні таких робіт не проявляє. Участі в реалізації програми диференційованого виховного впливу: «Подолання алкогольної та наркотичної залежності» не приймає, відноситься до цього формально, обмежився лише написанням заяви. Участі у проведенні психотерапевтичних заходах спрямованих на подолання наркотичної залежності також не приймає. До підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне, участі у самодіяльних організаціях не приймає. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування та телефонних розмов, отримує від них посилки та передачі.
Засуджений ОСОБА_5 вину у скоєному злочині згідно вироку визнав.
Крім того, комісією при Шепетівській виправній колонії розглядалось питання про зміну умов тримання ОСОБА_5 відповідно до ст.101 КВК України (протокол № 1 від 04.01.2017 року), про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст.82 КК України (протокол № 34 від 25.10.2017 року) та умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відповідно до ст. 81 КК України (протокол №12 від 04.04.2018 року), та було відмовлено.
В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 не приймає участі в реалізації жодної програми диференційованого виховного впливу. Згідно пояснень представника виправної колонії, засуджений ОСОБА_5 подав заяву про участь у програмі диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної та наркотичної залежності», проте фактично участі у її роботі не приймає. З наданих у судовому засіданні пояснень засудженого вбачається, що останнійне знав і про написання ним відповідної заяви, працевлаштований на виробництві колонії був лише в 2016 році.
При установі діє навчальний центр, де можливо здобути освіту по чотирьох спеціальностях, однак як слідує із пояснень представника виправної колонії, засуджений до вдосконалення освітнього рівня та професійних начивок не прагне, участі у роботі самодіяльних організацій, що стимулюють правослухняну поведінку засуджених, раді колективу засуджених та виховних заходах, які проводяться в колонії, не приймає, бажання працювати не виявляє.
Також, з матеріалів справи вбачається, що засуджений має заборгованість по виконавчих листах у розмірі 3637 грн. 63 коп., за весь час перебування в установі стягнень не проведено, заборгованість не погашена.

Посилання захисника ОСОБА_6 про отримання засудженим стягнень за однотипні незначні порушення лише за час перебування в дільниці карантину суд до уваги не приймає, оскільки такі спростовуються наявними в матеріалах справи довідками про дати накладення стягнень та звертає увагу на те, що навіть після отримання першого стягнення в дільниці КДіР, що виражалось в порушенні розпорядку дня, засуджений висновків не зробив та продовжив порушення розпорядку дня установи, на зроблені йому зауваження не реагував, обурювався, своєю поведінкою подавав негативний приклад іншим засудженим КДіР, за що притягувався до дисциплінарної відповілальності. Вважаючи накладені стягнення неправомірними, їх не оскаржував.

Посилання засудженого та його захисника на наявність чотирьох заохочень за добру поведінку і сумлінне ставлення до праці, та погашення на момент звернення до суду всіх застосованих до ОСОБА_5 стягнень, судом до уваги також не приймаються, позаяк висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе вирішення питання про умовно-дострокове звільнення.
Дослідивши обставини справи та письмові докази, суд вважає, що матеріали справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України з огляду на те, що останній відбуває покарання за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його особу, поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправних колоніях, а тому у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд
ухвалив:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, а засудженим протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1