Справа 3636/4482/18
Провадження №1-кс/636/1096/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2018 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0001398 від 30.09.2018 року, стосовно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чкаловське, Чугуївського району, Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, який не навчається та не працює, раніше судимого, останній раз 22.04.2016 року за вироком Харківського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, відносно якого 22.02.2018 року до Чугуївського міського суду Харківської області направлено з обвинувальним актом кримінальне провадження за №0000256 від 07.02.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, що перебуває на стадії розгляду, який без реєстрації та постійного місця проживання, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні провадження за №0001398 від 30.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 29 вересня 2018 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_5 , маючи злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, зайшов до приміщення магазину «Дружище», розташованого за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, Бульвар Комарова. В продовж своїх злочинних дій, ОСОБА_5 використовуючи заздалегідь заготовлений предмет, схожий на пістолет, висловлюючи погрозу застосування предмету, схожого на пістолет відносно громадянки ОСОБА_6 , почав у останньої вимагати грошові кошти. Після чого ОСОБА_6 усвідомлюючи небезпеку для життя та здоров`я, видала наявні у неї грошові кошти у сумі 70 гривень ОСОБА_5 . Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_5 залишив місце скоєння злочину.

23 жовтня 2018 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 .
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, показами представника потерпілого ОСОБА_7 , показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами огляду місця події від 29.09.2018 року, показами підозрюваного ОСОБА_5 .
Так в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. По-перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, а саме те, що вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за що передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, є достатні підстави вважати, що особа може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області для участі у проведенні слідчих дій не з`являється. По-друге, враховуючи те, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення злочинів, в тому числі і за умисні корисливі злочини, є достатні підстави вважати, що він може продовжити злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того, в період іспитового строку він вчинив новий корисливий злочин, тобто наявні підстави вважати існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1. ст. 177 КПК України.

Враховуючи вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення та приймаючи до уваги, що підозрюваний веде антисоціальний спосіб життя, не має реєстрації та постійного місця проживання, крім того до Чугуївського ВП для участі у проведенні слідчих дій не з`являється, а також, беручі до уваги тяжкість злочину та невідворотність покарання, те, що ОСОБА_5 був неодноразово судимий, відносно якого 22.02.2018 року до Чугуївського міського суду Харківської області направлено з обвинувальним актом кримінальне провадження №0000256 від 07.02.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, якому 23.10.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за що передбачено покарання у вигляді позбавленням волі, не має постійного місця роботи та може переховуватися від органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить його належну поведінку на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду.

Вказані обставини, на думку слідчого, також свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому він й звернувся з цим клопотанням до суду.

В судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, вважали, що підозра є обґрунтованою, наявні ризики, що дають підставу для застосування саме вказаного запобіжного заходу.
Підозрюваний проти клопотання не заперечував.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали надані з клопотанням, слідчий суддя приходить до наступного:

Зі змісту ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Встановлено, що Чугуївським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001398 від 30.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, про що до ЄРДР внесено відповідну інформацію.
23.10.2018 року слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_3 в порядку ст. 277, 278 КПК України, складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України ОСОБА_5 , яке йому вручене і цей же день.
Відповідно до вимог ст. 17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст.18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
Відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу», повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.
Про обґрунтованість підозри свідчать вище зазначені протоколи: допиту свідків, представника потерпілого, огляду місця події, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками тощо, які слідчим суддею під час розгляду клопотання досліджені.
Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України - термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».
Як вбачається з самого клопотання та наданих стороною обвинувачення матеріалів, що його обґрунтовують, зазначені обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в самому клопотанні прокурора. Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено.
Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Про існування ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення свідчать: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; характер та суспільна небезпека вчиненого кримінального правопорушення та його тривалість, а також той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні вказаного злочину під час іспитового строку, призначеного за вироком суду від 22.04.2016 року, крім того слідчий суддя враховує і наявність повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років та яке згідно статті 12 цього кодексу кваліфікується як тяжкий злочин.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Таким чином, на думку слідчого судді навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного запобіжного заходу, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: вік та стан здоров`я підозрюваного, його репутацію, майновий стан, слідчий суддя бере до уваги те, що підозрюваний не одружений та не має утриманців, не працює і не навчається, не має постійного місця мешкання та реєстрації, що в свою чергу свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків в місці його проживання.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність слідчого у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах клопотання відсутні. Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя погоджується з думкою прокурора щодо необхідності застосування зазначеного в клопотанні запобіжного заходу, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.
Крім того, відповідно до вимог ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, беручі до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства, вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Таким чином, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 197, 198 КПК України та ст. 29 Конституції України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 в кримінальному провадженні за №0001398 від 30.09.2018 року - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 25.10.2018 року по 23.12.2018 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали надати учасникам процесу та направити до відповідного ІТТ та слідчого ізолятора для виконання.

На дану ухвалу у п`ятиденний строк може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1