Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8769/18
Провадження № 1-кп/758/750/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №1-кп/758/750/18 (справа №758/8769/18), кримінальне провадження під час проведення досудового розслідування №0000007, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня, перебуває у фактичному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, не працюючого постійно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: № НОМЕР_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

2 січня 2018 року, близько 19 годин 10 хвилин, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 рухався по проїзній частині проспекту Правди зі сторони вулиці Маршала Гречка в напрямку проспекту Свободи в місті Києві.
В цей час попереду та праворуч від автомобіля «Daewoo-Sens»,
державний номерний знак НОМЕР_2 , перебували малолітні пішоходи ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 , які йшли по тротуару з правого боку від проїзної частини проспекту Правди, та прямували з боку вулиці Маршала Гречка в напрямку проспекту Свободи.
Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог пунктів 2.1 підпункт «а», 2.3 підпункт «б», 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України:
- п. 2.1: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
- підпункт «а»: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;
- п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_3 виразились у тому, що він, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, став зміщуватись праворуч, внаслідок чого 2 січня 2018 року, близько 19 години 10 хвилин, на перехресті проспекту Правди з проспектом Василя Порика в місті Києві, поблизу електроопори № 141, здійснив виїзд за межі правого краю проїзної частини на тротуар з послідуючим наїздом на малолітнього пішохода
ОСОБА_7 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження: закриту травму правої гомілки у вигляді перелому нижньої третини правої великогомілкової кістки (зі зміщенням уламків); рану (визначену клінічними лікарями як різана) в ділянці нижньої губи справа (4х0,5х0,5 см); рану (визначену клінічними лікарями як забійна) в ділянці нижньої губи справа (2х0,5Х0,5 см); множинні садна (без опису морфології) грудної клітки, лівого колінного суглобу; крововиливи у м`які тканини тім`яної ділянки голови. Вказані тілесні ушкодження в своїй сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
В діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 2.1 підпункт «а», 2.3 підпункт «б», 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України.
Порушення вимог пунктів 2.1 підпункт «а», 2.3 підпункт «б», 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою винуватість в інкримінованому йому злочині визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дав показання, що 2 січня 2018 року, близько 19 годин 10 хвилин, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo-Sens», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині проспекту Правди зі сторони вулиці Маршала Гречка в напрямку проспекту Свободи в місті Києві.
Під час руху він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля, став зміщуватись праворуч, внаслідок чого на перехресті проспекту Правди з проспектом Василя Порика в місті Києві здійснив виїзд за межі правого краю проїзної частини на тротуар з послідуючим наїздом на пішохода ОСОБА_7 .
Він повністю погоджується з висновками судово-медичної експертизи про характер і тяжкість тілесних ушкоджень, які були заподіяні потерпілому.
Він повністю визнає позовні вимоги потерпілого та його представника, в тому числі як майнової шкоди, так і моральних збитків. Під час досудового розслідування він надавав посильну майнову допомогу потерпілому, в тому числі на проведення операції, транспортування і лікування.
Також він визнає розмір судових витрат на проведення експертиз.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Представник потерпілого ОСОБА_6 дала показання, що очевидцем події не була. Дізналася про це по телефону. Дійсно обвинувачений оплатив більше 14 тисяч гривень на операцію. Однак, в подальшому допомоги не надавав, тому заявлено позов. Син надзвичайно переживає від отриманих травм, він страждав від фізичного болю, переживає і зараз. Травми позбавили його звичного способу життя, не може реалізувати свої можливості спілкування з однолітками, заняття спортом, переживання на майбутнє. Зазнала значних душевних страждань і вона, весь час переживаючи за здоров`я сина, спостерігаючи за його стражданнями, будучи не впевненою у його майбутньому. На стадії закінчення судового розгляду, обвинувачений додатково відшкодував 5 тисяч гривень, в тому числі повністю майнову шкоду.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Суд встановив, що своїми діями, які виразились у вчиненні порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України
Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, зокрема, межі санкції ч.1 ст. 286 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії не тяжких, особу обвинуваченого, який по місцю проживання до скоєного характеризувався позитивно, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Пом`якшуючими обставинами покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст.67 КК України, в діях ОСОБА_3 не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_3 до основного покарання у виді обмеження волі.
Однак, враховуючи, конкретні обставини справи, наявність пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи пропозицію прокурора, який пропонує засудити обвинуваченого із застосуванням положень ст.75,76 КК України в частині основного покарання, позицію законного представника потерпілого, яка підтримала позицію прокурора, враховуючи особу обвинуваченого, який по місцю проживання до скоєного характеризувався позитивно, що він кається у вчиненому, він відшкодував частково заподіяні збитки, суд вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.
В той же час з врахуванням суспільної небезпеки скоєного, конкретних обставин справи, характеризуючих даних на обвинуваченого, який не судимий в силу ст.89 КК України, думки учасників процесу, наполягання потерпілої сторони на позбавленні права керування обвинуваченого транспортними засобами на певний час, суд вважає, що додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк підлягає реальному виконанню.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ст.128 КПК України, особа, яка зазнала шкоди від злочину, має право пред`явити позов до особи, яка вчинила злочин.
Згідно ст. 23 ЦК України, особа, якій завдано моральних збитків, має право на їх відшкодування.
З врахуванням визнання обвинуваченим фактичних обставин злочину та повного визнання уточнених позовних вимог потерпілого та законного представника потерпілого, заявлений позов про стягнення на їх користь 32 тисячі 95 гривень на відшкодування моральних збитків, підлягає задоволенню.
Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати на проведення експертиз у справі.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком один рік.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Іспитовий строк ОСОБА_3 встановити один рік.
Згідно п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Позов потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_3 та законного представника потерпілого ОСОБА_6 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_4 , задовольнити у повному обсязі, стягнути на їхню користь з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , тридцять дві тисячі дев`яносто пять гривень.
Згідно ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , вісім тисяч вісімсот вісімдесят одну гривну судових витрат на проведення експертиз у справі.
Згідно ст.100 КПК України речові докази: два компакт диски з відеозаписами, три компакт диски з інформацією про телефонні з`єднання, які зберігаються у кримінальному провадженні у прокурора, залишити в цьому кримінальному провадженні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1 .