Справа № 369/8791/18
Провадження №1-кс/369/2857/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2018 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянув клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004376 від 18.07.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що 17.07.2018 близько 10 години 50 хвилин на а/д Київ-Одеса в с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області трапилася ДТП за участю автомобіля «Renault Logan», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по а/д Київ-Одеса зі сторони смт. Глеваха в напрямку м. Київ та скоїв наїзд на автомобіль «Skoda Fabia 1.4», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , що рухався попереду в попутному напрямку та зупинився. В подальшому автомобіль «Skoda Fabia 1.4», р.н. НОМЕР_2 , контактував з автомобілем «Audi Q5», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , який зупинився попереду.

В результаті наїзду тілесні ушкодження отримала пасажир автомобіля «Skoda Fabia 1.4», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , яка каретою ШМД доставлена до ЦРЛ Києво-Святошинського району.

Автомобіль «Skoda Fabia 1.4», р.н. НОМЕР_2 , оглянутий на місці ДТП, вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів: вул. Польова, 66, м. Васильків.

18.07.2018 року відомості за вказаним фактом, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004376, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

18.07.2018 винесена постанова про визнання у вказаному кримінальному провадженні речових доказів, а саме автомобіля «Skoda Fabia 1.4», р.н. НОМЕР_2 , оскільки останній є матеріальним об`єктом, котрий зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім цього, у рамках кримінального провадження необхідно призначити та провести судову транспортно-трасологічну експертизу щодо вирішення кола питань щодо механізму контакту транспортних засобів. А також необхідно призначити та провести судову експертизу технічного стану транспортного засобу щодо вирішення кола питань щодо технічного стану рульового керування, гальмівної системи транспортного засобу. Враховуючи, що під час проведення вказаних експертиз експерту необхідно буде оглядати вказаний транспортний засіб попередньо необхідно дотримуючись норм діючого законодавства забезпечити його належне та законне зберігання, тобто накласти на нього арешт.

Належне забезпечення збереження вказаних речових доказів (транспортного засобу) можливе лише за умови накладення на них арешту із забороною у ввідчуженні, користуванні та розпорядженні ним власником або іншою особою, яка має на те, передбачені діючим законодавством право, оскільки знаходження транспортного засобу речового доказу поза межами спеціального майданчика тимчасового зберігання затриманих транспортних засобів, може призвести до його приховування, пошкодження, втрати, знищення або перетворення (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль «Skoda Fabia 1.4», р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_5 , належить ОСОБА_8 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на те, що автомобіль «Skoda Fabia 1.4», р.н. НОМЕР_2 , визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, так як відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України необхідно накласти арешт на вказане майно.
Тому слідчий просив накласти арешт на автомобіль «Skoda Fabia 1.4», р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_5 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною відчужувати, розпоряджатись, користуватись ним.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, та просив задовольнити його.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення представників власника майна оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що найважливіша вимога ст. 1 вказаного Протоколу полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Тобто, відповідати вимогам діючих у відповідній державі законів та міжнародним актам.
Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даного автомобіля як доказу у кримінальному провадженні, та існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту призведе до його використання, перетворення, передачі що може перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Skoda Fabia 1.4», р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_5 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною відчужувати, розпоряджатись, користуватись ним.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1