АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3501/17 Номер провадження 11-кп/786/521/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 5.01.2018 року

з участю
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
засудженого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ «Полтавська ВК №64» Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради про застосування умовно дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_6 .

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що ОСОБА_6 протягом відбування строку покарання своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення. Згідно наявних в матеріалах справи характеристик, ОСОБА_6 характеризується задовільно, має нестабільну поведінку.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_6 , яку він підтримав в судовому засіданні, вбачається, що він не згоден з ухвалою суду, просить її скасувати та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він відбув 3/4 строку покарання, позитивно характеризується, зробив для себе відповідні висновки під час відбування покарання та повністю довів своє виправлення, а місцевий суд під час розгляду вказаного подання не в повній мірі дослідив дані обставини та дав їм неправильну оцінку.

Позиції інших учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів.

Прокурор ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою умовно-дострокового звільнення. Фактичною або матеріальною обов`язковою підставою є доведеність виправлення засудженого - поведінка ув`язненого в місцях позбавлення волі та його ставлення до праці.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.01.2013 року за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі.

Із 7.06.2013 року ОСОБА_6 утримується в ДУ «Полтавська ВК №64».

Кінець строку покарання 14.09.2019 року.

Станом на час розгляду справи, ОСОБА_6 відбув 3/4 частини покарання.

Досліджені місцевим судом докази та встановлені, як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції дані, свідчать про недоведеність існування обставин, які відповідно до ч.2 ст. 81 КК України є підставою для застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання до засудженого.

Так, матеріалами особової справи встановлено, що засуджений працевлаштований на виробництві установи, в період з грудня 2016 року та йому нараховується заробітна плата.
На час розгляду справи судом першої інстанції, ОСОБА_6 за період відбування покарання у ПВК № 64 з 07.06.2013 року, тобто більше 4 років, мав лише 3 заохочення за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки та дотримання правил трудового розпорядку, які застосовані в 2017 році (17.05.2017 року, 15.08.2017 року та 15.11.2017 року).
При цьому, ОСОБА_6 3 рази притягувався до відповідальності за допущені порушення встановленого порядку відбування покарання та режиму утриманні (08.04.2014 року, 24.03.2015 року та 22.10.2015 року). Вказані стягнення погашено й протягом 2016-2017 років він до дисциплінарної відповідальності не притягувався.
Відповідно до наявних у особовій справі засудженого характеристик, затверджених начальником Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64", засуджений характеризувався задовільно, станом на 01.03.2016 року оцінка ступеню виправлення засудженого ОСОБА_6 визначалась як "не стає на шлях виправлення", а станом на 01.05.2017 року як "стає на шлях виправлення" з огляду на його нестабільну поведінку в період відбування покарання. Лише з травня 2017 року, тобто за півроку до виникнення у нього права на застосування положень ст. 81 КК України, засуджений дійсно змінив поведінку на кращу, та 3 рази був заохочений.
Колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що подання начальника ВК №64 містить лише формально юридичні та не містить фактичних підстав для умовно дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, у зв`язку з чим наявність заохочень у останнього правильно розцінено місцевим судом, як те що засуджений дотримується вимог порядку відбування покарання , але своєю поведінкою та ставленням до праці, в повній мірі , не довів своє виправлення.
З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 407, 418 КПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 5.01.2018 року щодо нього без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4