печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Печерського РУ ГУ НП в м. Києві який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000162, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :
07.09.2018 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , яка передана слідчому судді 11.09.2018, на бездіяльність слідчого СВ Печерського РУ ГУ НП в м. Києві який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000162, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час затримання ОСОБА_4 та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 31.08.2018 слідчим СВ Печерського РУ ГУ НП в м. Києві, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення було затримано ОСОБА_4 , під час чого було вилучене майно в останнього, проте ухвалою слідчого судді від 04.09.2018 у накладенні арешту на таке майно було відмовлено, а відтак наявні правові підстави для його повернення законному володільцю.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд скарги у її відсутність.

Прокурор/слідчий у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не подано.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Так, за своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що 01.09.2018 слідчим СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , у порядку статті 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 (фактичний час затримання 31 серпня 2018 о 18 год. 14хв.), за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та проведено обшук затриманої особи, під час якого виявлено та вилучено: з різних кишень своїх штанів ОСОБА_4 самостійно власною рукою дістав:

1.мобільний телефон марки «Нокіа» в корпусі чорного кольору з СІМ- карткою оператора мобільного зв`язку Київстар з номером: НОМЕР_1 та СІМ-карткою оператора мобільного зв`язку Водафон з номером: НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 .

2.мобільний телефон марки «Нокіа» в корпусі чорного кольору з СІМ- карткою оператора мобільного зв`язку Київстар з номером: НОМЕР_5 , ІМЕІ НОМЕР_6 ;

3.мобільний телефон марки «Нокіа» в корпусі чорного кольору з СІМ- карткою оператора мобільного зв`язку Київстар з номером: НОМЕР_7 та СІМ-карткою оператора мобільного зв`язку Водафон з номером: НОМЕР_8 , ІМЕІ 1 НОМЕР_9 , ІМЕІ 2: НОМЕР_10 .

За викладених обставин вбачається, що скаргу подано уповноваженою особою, в передбачений законом спосіб та з урахуванням правил територіальної підсудністю для розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування, що регламентовано ч. 1 ст. 306 КПК України.

Частиною 1 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція також узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Статтею 169 КПК України законодавцем передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Окрім іншого судовим розглядом встановлено, що 04.09.2018 ухвалою слідчого судді від 04.09.2018 в задоволенні клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про накладення арешту відмовлено.

Так, при винесенні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом тоді як представник органу досудового розслідування до судового засідання не з`явився та будь-яких доказів в спростування доводів скарги не надав та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 належним йому майном, враховуючи при цьому імперативність норми п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, якою передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі у разі відмови у накладенні арешту на таке майно, та як наслідок вважаю за необхідне вимоги скарги задовольнити.

Керуючись ст. ст.208, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Печерського РУ ГУ НП в м. Києві який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000162, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Печерського РУ ГУ НП в м. Києві який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000162, повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно під час затримання 31.08.2018.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1