Номер справи 289/956/18
Номер провадження 1-кс/289/184/18
Рядок статистичного звіту:
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду в Житомирській області ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю слідчого - ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУ НП України в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури в Житомирській області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучений автомобіль та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, в межах розслідування кримінального провадження №0000255, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2018 року за фактом вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Радомишльського відділення поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0000255, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2018 року за фактом вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В клопотанні слідчий зазначив про те, що 10 травня 2018 року, біля 10 години 40 хвилин невстановлена особа перебуваючи за кермом автомобіля марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по прилеглій території автовокзалу за адресою вул.. Русанівська, 4 в м. Радомишль Житомирської області, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , врезультаті чого остання отримала тілесні ушкодження, у вигляді закритого перелому правої гомілки, водій на згаданому автомобілі в подальшому зник з місця дорожньо-транспортної пригоди в невідомому напрямку.

Цього ж дня, по даному факту розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 за ч. 1 ст. 286 КК України.

14 травня 2018 року під час проведення слідчих (розшукових) дій було встановлено особу, яка здійснила наїзд на ОСОБА_5 , а саме - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіль марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 був тимчасово вилучений до Радомишльського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області за адресою вул. Мала Житомирська, 13 м. Радомишль Житомирської області.

В ході проведення досудового розслідування 14 травня 2018 року тимчасово вилучений автомобіль визнаний речовим доказом та зберігається за правилами зберігання речових доказів, згідно ст. 100 КПК України.

З метою запобігання можливості приховання автомобіля, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження слідчий і звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на згаданий автомобіль та Свідоцтво про реєстрацію.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав в повному обсязі та надав відповідне пояснення по його суті, при цьому зазначив, що на даний час в кримінальному провадженні вилучений автомобіль та Свідоцтво про реєстрацію визнані речовими доказами і для встановлення об`єктивної істини в провадженні виникла необхідність запобігання можливому відчуженню, розпорядженню, а також користуванню даним майном, а тому є ризик, що в ході використання автомобіля останній може бути відчужений, знищений або втрачені сліди, які вказують на наявність ознак злочину.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Власник автомобіля в судовому засіданні не з`явився, про час і місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, заяв до суду не надіслав.

Заслухавши думку слідчого, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
За ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, суддею встановлено, що автомобіль, на який слідчий просить накласти арешт, був тимчасово вилучений 14.05.2018 р.
Клопотання про арешт майна було подано до суду 14.05.2018 р.,тобто в межах процесуальних строків на звернення до суду.
Ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобовязані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
Ст.7 КПК України серед іншого передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, як то доступ до правосуддя; забезпечення права на оскарження судових рішень.
При розгляді клопотання по суті, слідчий суддя дійшов висновку про його задоволення виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом, 10 травня 2018 року, біля 10 години 40 хвилин невстановлена особа перебуваючи за кермом автомобіля марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по прилеглій території автовокзалу за адресою вул.. Русанівська, 4 в м. Радомишль Житомирської області, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , врезультаті чого остання отримала тілесні ушкодження, у вигляді закритого перелому правої гомілки,водій на згаданому автомобілі в подальшому зник з місця дорожньо-транспортної пригоди в невідомому напрямку.

Цього ж дня, по даному факту розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 за ч. 1 ст. 286 КК України.

14 травня 2018 року під час проведення слідчих (розшукових) дій було встановлено особу, яка здійснила наїзд на ОСОБА_5 , а саме - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіль марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 був тимчасово вилучений до Радомишльського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області за адресою вул. Мала Житомирська, 13 м. Радомишль Житомирської області.

В ході проведення досудового розслідування 14 травня 2018 року тимчасово вилучений автомобіль визнаний речовим доказом та зберігається за правилами зберігання речових доказів, згідно ст. 100 КПК України.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації" № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вказаний слідчим захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями,які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що наявні правові підстави для арешту автомобіля, передбачені ст.170 КПК України .
Згідно положень ст.ст.309,392 ч.3 Кримінально-процесуального кодексу України(КПК України), в апеляційному порядку можуть бути оскаржені певні ухвали слідчого судді, передбачені цим Кодексом, зокрема, про : відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. До переліку ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, не відноситься ухвала слідчого судді за наслідками розгляду по суті клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений автомобіль марки «Chevrolet Aveo» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в межах розслідування кримінального провадження №0000097, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2018 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Дана ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1