справа № 489/1729/18
кримінальне провадження
№1-кп/489/427/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.05.2006 Центральним районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 17.11.2009 Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 09.11.2010 Центральним районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 12.02.2013 Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

встановив:
17.03.2018 о 21:00 годині (точний час не встановлений) ОСОБА_3 , діючи повторно, знаходячись біля будинку № 37 по вул. Південній у м. Миколаєві, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Lenovo A208t» ІМЕІ: НОМЕР_1 чорного кольору, вартістю 600,00 грн., який належить ОСОБА_5 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму та банківську картку «ПриватБанк», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє. Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Суд визнає ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
Обвинувачений визнав себе винним, і не оспорюючи обставин пред`явленого обвинувачення, показав, що дійсно 17.03.2018 близько о 21:00 годині, знаходячись по вул. Південній, 37 у м. Миколаєві, шляхом вільного доступу, з кишені брюк потерпілого таємно викрав мобільний телефон «Lenovo» та картку «ПриватБанк». Після чого вказаний мобільний телефон здав до ломбарду, а з банківської картки зняв кошти у сумі 80 грн., які витратив на власні потреби. У подальшому матеріальну шкоду потерпілому відшкодував, повернувши його мобільний телефон, який незабаром за свої власні гроші викупив з ломбарду. У вчиненому щиро кається.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому діянні, крім визнання себе винним, підтверджується наступними дослідженими судом доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні показав, що 17.03.2018 після 21:00 години повертався додому та біля будинку № 37 по вул. Південній у м. Миколаєві за щось зачепився та впав. Так як було темно біля себе нікого не замітив. Коли підвівся то помітив, що із його кишені зник мобільний телефон.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.03.2018, згідно якого ОСОБА_5 повідомив, що 17.03.2018 близько о 21:00 години біля будинку № 37 по вул. Південній у м. Миколаєві невідома особа таємно викрала його майно, а саме: мобільний телефон «Lenovo», банківську картку «ПриватБанк».

Заявою обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до якої останній добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Lenovo A208t» ІМЕІ: НОМЕР_1 , який він 17.03.2018 таємно викрав у невідомого йому чоловіка біля будинку АДРЕСА_2 .

Товарним чеком ФОП « ОСОБА_6 » від 27.03.2018, згідно якого вартість мобільного телефону марки «Lenovo A208t» складає 600,00 грн.

При призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинено злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, не працює, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої орган пробації, враховуючи високий ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства і окремих осіб вважає, що виправлення обвинуваченого можливо лише в місцях позбавлення або обмеження волі на певний строк.
З урахуванням викладеного та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, так як його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав застосувати до ОСОБА_3 положень ст. 75 КК України.
Питання щодо речових доказів, суд вирішує керуючись ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання засудженому рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України засудженому зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення з дня його затримання (11 жовтня 2018 року) по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Lenovo A208t» ІМЕІ: НОМЕР_1 чорного кольору повернути власнику.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1