Справа №-613/81/18 Провадження №-1-кп/613/89/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2018 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження №0000750 від 3 листопада 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Матвіївка Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта професійно - технічна, розлученого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

за ч. 1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 3 листопада 2017 року близько 16 год. 45 хв., керуючи технічно справним легковим автомобілем «ЗАЗ-110217» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті пл..Незалежності та вул..Шевченка в м.Богодухів Харківської області, автошляху Харків Охтирка 59 км+600м, діючи зі злочинною самовпевненістю, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відведення, у порушення п.10.1 Правил Дорожнього руху України, згідно яких «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», зупинився на вищевказаному перехресті пропускаючи пішоходів та перед початком відновлення руху з виїздом на пішохідний перехід, не переконавшись в безпечності свого маневру, допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті ДТП останній отримав відповідно до висновку судово-медичної експертизи №249-БГ/17 від 24.11.2017 року, тілесне ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої великогомілкової кістки, яке за ступенем тяжкості кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів (більше 21-го дня)

В діях ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, від дачі пояснень відмовився.

Потерпілий та його законний представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву з проханням слухати справу за їх відсутності. Зазначили, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немають. Не заперечували проти розгляду справи у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, підсудним ОСОБА_4 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження і кваліфікує його дії за ст.286 ч.1 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику його особистості, яка полягає в тому, що він раніше не судимий, є пенсіонером, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психіатричному на наркологічному кабінетах Богодухівської ЦРЛ не перебуває, шкоду відшкодовано.

Обставинами, які пом`якшують покарання для підсудного, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання для підсудного, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді Богодухівського РВ з питань пробації, ймовірність вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є низькою.Фактори,які створюють ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб відсутні.
Призначаючи покарання, суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а так само попередження вчинення нових злочинів як засудженими, та і іншими особами.
Проаналізувавши зазначені обставини, з метою досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, суд враховує поведінку підсудного, який щиро розкаявся,активно сприяв розкриттю злочину,повністю відшкодував завдану шкоду,враховує відсутність обставин,які обтяжують покарання,відсутність відомостей про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за скоєння порушень ПДР раніше, вважає необхідним і достатнім, з метою його виправлення та попередження нових злочинів, призначити йому покарання в межах санкції статті закону, що передбачає відповідальність за скоєний ним злочин у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами.
При цьому судом враховано положення п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів". Суд вважає,що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення судово-автотехнічних експертиз, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати в сумі 2372 гривні 88 коп.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двохсот п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень,без позбавлення права керування транспортними засобами
Речовий доказ по справі: легковий автомобіль марки ЗАЗ 110217, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , в доход держави, витрати за проведення судово-автотехнічних експертиз в сумі 2372 (дві тисячі триста сімдесят дві) гривні 88 копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Богодухівський районний суд Харківської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя