У Х В А Л А

Справа № 184/1734/18

Номер провадження 1-кс/184/605/18

13 вересня 2018 рокум. Покров

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в режимі відеоконференції із Львівським окружним адміністративним судом скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілими від 08.09.2017 року та постанови слідчого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 18.10.2017 року,
учасники справи: скаржники ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернувся до Орджонікідзевського міського суду із скаргою на рішення слідчих у кримінальному провадженні №0000299.
В обґрунтування поданої скарги зазначають, що слідчим неналежним чином, упереджено та не об`єктивно проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000299, з огляду на що прийняті постанови про відмову у визнанні потерпілими від 08.09.2017 року та про закриття кримінального провадження від 18.10.2017 року підлягають скасуванню у повному обсязі.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі, а також зазначив, що згідно поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення вони являються потерпілими у даному кримінальному провадженні, оскільки кримінальним правопорушенням їм було завдано шкоди, розмір якої наведено та обґрунтовано у поданій заяві. Крім того вказав, що досудове розслідування проводилось не об`єктивно, без з`ясування усіх фактичних обставин у справі, які підлягають встановленню та доказуванню у кримінальному процесі, зокрема, навіть не були допитані заявники, у тому числі і він. Також зазначив, що можливість доступу до матеріалів досудового слідства сторонніх осіб викликає обґрунтований сумнів в неупередженості проведення досудового розслідування.
Слідчий у судове засідання не з`явився, однак надав заяву про проведення судового розгляду без його участі.
Розглянувши подану скаргу, заслухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали справи, слідчим суддею встановлено наступне.
У відповідності до ст..304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як зазначили скаржники, про оскаржувані рішення слідчого їм стало відомо при розгляді цивільної справи №184/749/17 лише 20.08.2018р., натомість жодних копій оскаржуваних постанов на їхню адресу не надходило.
У свою чергу, слідчим жодних доказів, які б спростовували вказані обставини до суду не надано.
За таких обставин, строк на звернення до суду із скаргою на рішення слідчого заявниками не пропущено.
У відповідності до п.3 ст.303 КПК України, на досудовому розслідуванні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Як вбачається із матеріалів справи, постановою від 08.09.2017р. у визнанні потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000299 від 10.04.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст..356 КК України, відмовлено.
В обґрунтування підстав для відмови у визнання потерпілими слідчий посилається на те, що заявники не надали слідчому документів, які б підтверджували представництво інтересів ФОП ОСОБА_7 , а також документів, які б свідчили про завдання їм майнової, фізичної або моральної шкоди.
Відповідно до ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа.
Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Так, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Із змісту скарги, а також матеріалів справи вбачається, що заявники посилаються на завдання їм матеріальної та моральної шкоди у розмірі 150 000 грн., яка полягає у моральних стражданнях, а також витратах на оплату праці адвокатів, яку вони мають намір відшкодувати шляхом подання цивільного позову у межах кримінального провадження. А також у заяві про вчинення кримінального правопорушення наведені підстави та обставини, які на думку заявників підтверджують завдання їм шкоди вчиненим злочином.
Проте, вказані обставини залишені поза увагою слідчого та у оскаржуваній постанові не вказано, яка саме наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заявникам не завдано шкоди, не зважаючи на її обґрунтування у поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення, надала слідчому підстави для висновку про те, що вони не являються потерпілими у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність належного мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілим, що не відповідає вимогам процесуального законодавства та не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.
За змістом п.8 ч.2 ст.40 КПК України, слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Відповідно до ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей, документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно ч.3 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Так, у своїй постанові про закриття кримінального провадження від 18.10.2017р. слідчий ОСОБА_6 зазначає про те, що узагальнивши показання свідків, а також зібрані матеріали під час досудового розслідування, він прийшов до висновку про те, що в діях ФОП ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ст..356 КК України. Водночас, із оскаржуваної постанови слідує, що самі заявники, які до того ж вважають себе потерпілими, допитані слідчим не були.
Крім того, слідчим у постанові про закриття кримінального правопорушення лише констатовано про відсутність корисливого мотиву та заподіяння шкоди, однак такі висновки слідчого у постанові належним чином не мотивовані та не наведено доказів, за наслідками оцінки яких слідчий прийшов до таких висновків, хоча як вбачається із заяви про вчинення кримінального правопорушення, заявники посилаються на завдання їм шкоди вчиненим кримінальним правопорушенням у сумі 150 000 грн., що входить до предмету доказування об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.356 КК України.
Як зазначив ВССУ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» під час розгляду скарг про закриття кримінального провадження, слідчі судді враховують положення ч. 2 ст. 9 КПК, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

З огляду на наведене, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що в ході проведення досудового розслідування слідчим не в повному обсязі проведено усі необхідні слідчі дії, з огляду на що винесена ним постанова від 15.02.2017р. про закриття кримінального провадження є передчасною, винесеною без повного, всебічного, і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та надання їм відповідної оцінки, а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст.303,306, 307 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілими від 08.09.2017 року та постанови слідчого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 18.10.2017 року - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілими від 08.09.2017 року

Скасувати постанову слідчого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 18.10.2017 року.
Копію ухвали направити заявникам, начальнику Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області і прокурору Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 18.09.2018р. о 11:00 год.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1