У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі : головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю детектива ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, -
в с т а н о в и в:
03 серпня 2018 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001561 від 29.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактами вимагання службовими особами Луцької міської ради неправомірної вигоди за вчинення дій, а саме - за видачу документів дозвільного характеру.
На обґрунтування клопотання зазначено наступне.
Старший детектив зазначив, що службові особи Луцької міської ради Волинської області, діючи за попередньою змовою групою осіб, одержали неправомірну вигоду в розмірі 17 000 доларів США за сприяння у видачі документів дозвільного характеру на новобудову, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що заступник Луцького міського голови ОСОБА_5 , запропонував ОСОБА_6 схему узаконення будівництва та висунув вимогу про передачу йому неправомірної вигоди в розмірі 12 000 доларів США, при цьому зазначив, що розрахунок має відбуватися у два етапи: 5000 доларів США до початку узаконення будівництва, а решту коштів - після того, як усі дозвільні документи, що стосуються здачі будинку в експлуатацію та реконструкції в багатоквартирний будинок будуть видані.
Окрім того, ОСОБА_5 також висунув вимогу про передачу грошових коштів в розмірі 5000 доларів США депутату Луцької міської ради ОСОБА_7 за не перешкоджання останнім узаконенню будівництва та його реконструкції.
На виконання вимоги ОСОБА_5 . 19.12.2017 ОСОБА_6 передав йому частину неправомірної вигоди в розмірі 5000 доларів США через дружину останнього ОСОБА_8 , а 12.01.2018 при зустрічі з ОСОБА_5 , на вимогу останнього, передав йому грошові кошти в розмірі 5000 доларів США для ОСОБА_7 .
25.04.2017 ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 останню частину неправомірної вигоди в розмірі 7000 доларів США за видачу дозвільних документів щодо узаконення будівництва та його реконструкції.
Після передачі неправомірної вигоди за сприяння ОСОБА_5 , отримано декларацію про початок будівельних робіт, декларацію про введення будинку в експлуатацію, зареєстровано право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
02.08.2018 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 20.07.2018 у домоволодінні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено обшук з метою відшукання речей і документів, що мають значення для досудового розслідування та перерахованих в ухвалі суді.
У ході обшуку в домоволодінні ОСОБА_5 було відшукано та вилучено ноутбук Dell Vostro 1540 s/n ESD-1105781C та ноутбук Macbook Air A1465, s/n C02KR01GDRV6.
За матеріалами кримінального провадження є достатні підстави вважати, що ноутбук Dell Vostro 1540 s/n ESD-1105781C та ноутбук Macbook Air A1465, s/n C02KR01GDRV6, вилучені 02.08.2018 у ході обшуку у домоволодінні ОСОБА_5 , належать ОСОБА_5 та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і таким чином зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, використовувався як знаряддя та засіб для вчинення злочинних дій, а отже є речовими доказами в кримінальному провадженні.
03.08.2018 ноутбук Dell Vostro 1540 s/n ESD-1105781C та ноутбук Macbook Air A1465, s/n C02KR01GDRV6 було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001561.
Крім того, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 20.07.2018 надавався дозвіл на виявлення та вилучення в домоволодінні ОСОБА_5 USB-флеш-накопичувачів, eSATA-накопичувачів, флеш-карток, твердих дисків (HDD, HMDD тощо), твердотілих накопичувачів SSD, NAS-накопичувачів, RAID-масивів, оптичних носіїв інформації, які в тому числі є складовими частинами ноутбуків та нетбуків. Скопіювати вміст носіїв інформації, що є складовими частинами ноутбуку Dell Vostro 1540 s/n ESD-1105781C та ноутбуку Macbook Air A1465, s/n C02KR01GDRV6 в ході обшуку було неможливо через необхідність подолання логічного захисту операційної системи.
Підставою арешту майна, яке вилучено в ОСОБА_5 , як наполягав детектив, є наявність ризику того, що вказане майно може бути відчужене чи передане на користь третіх осіб з метою приховування.
Метою арешту майна, вилученого під час обшуку в домоволодінні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , є збереження речових доказів.
Старший детектив прохав врахувати обставини кримінального провадження №0001561, які зазначені вище, та для досягнення завдання кримінального провадження із встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, з метою унеможливлення зникнення, втрати або пошкодження документів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити провадженню, вбачає необхідність накласти арешт на вищевказані речі, які були вилучені під час обшуку домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .
У судовому засіданні детектив своє клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.
Вивчивши клопотання, та додані до нього документи, вислухавши пояснення детектива, слідчий суддя приходить до наступного.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові ст.1 прецедентної практики ЄСПЛ Першого протоколу до конвенції, включно з другим реченням, яке необхідно розуміти у світлі загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом ужиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності (рішення у справі «Прессос компанія Нав`єра А.О.» та інші проти Бельгії»).
За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Вказане старшим детективом майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 170 КПК України, так як є достатні підстави вважати, що дане майно можуть намагатися приховувати, пошкодити, зіпсувати, втратити або знищити.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах клопотання вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, клопотання детектива підлягає частковому задоволенню, оскільки слідчий суддя не вбачає необхідності накладення арешту на весь ноутбук, а тільки на жорсткі диски, які є частинами даних ноутбуків.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий судя,-
У х в а л и в:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на жорсткий диск ноутбука Dell Vostro 1540 s/n ESD-1105781C та жорсткий диск ноутбука Macbook Air A1465, s/n C02KR01GDRV6, які було вилучено в ході проведення обшуку в домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .
Зберігання майна, на яке накладено арешт, доручити П`ятому відділу детективів Третьому підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБ України в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий судя: