Справа № 296/7519/18
Вирок
Іменем України

12 жовтня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0002605 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, одружений, працює: директор ТОВ «Дельта-Альянс», проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-30.11.2017 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу а розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Звільнений від відбувння покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ;
-22.06.2018 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.125 КК України на 150 годин громадських робіт (рішення суду не набрало законної сили),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 у невстановлений слідством день та час, з метою особистого збагачення, запропонував двом невстановленим слідством особам, вчинити разом крадіжку чужого майна з автомобіля. На пропозицію останнього невстановлені слідством особи погодились, тим самим вступили в спільну злочинну змову з ОСОБА_4
25.06.2018 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 разом із двома невстановленими слідством особами, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в рамках попередньої злочинної змови, з метою відшукання потрібного автомобіля переслідуючи корисливий мотив, рухався на автомобілі «Opel Astra», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » по вулиці Небесній Сотні у м. Житомир та помітив припаркований неподалік аптеки «Мед-сервіс», що за адресою: м. Житомир, вул. Небесна Сотні, 16 автомобіль марки «Toyota Саmгу», реєстрацій номер « НОМЕР_2 », з якого в цей момент виходив потерпілий ОСОБА_6 .
В подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із двома невстановленими слідством особами, за допомогою спеціально пристосованого та раніше заготовленого пристрою дистанційно відсканували ключ запалення у потерпілого ОСОБА_6 . Після чого, припаркувавши автомобіль «Opel Astra», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » неподалік автомобіля марки «Toyota Саmгу», реєстрацій номер « НОМЕР_2 » ОСОБА_4 , разом із невстановленими слідством особами вийшли з автомобіля.
Після чого ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в рамках попередньої злочинної змови підійшов до автомобіля марки «Toyota Саmгу», реєстрацій номер НОМЕР_2 та відчинив багажник з якого таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав:
світло-коричневий шкіряний портфель, в якому знаходилися коробки з під мобільних телефонів марки «iphone», що не мають матеріальної цінності для потерпілого, вартістю 2000 грн. 50 коп.;
шкіряну сумку чорного кольору вартістю 2 365 грн., у якій знаходились грошові кошти у сумі 150 доларів США, що у еквівалентному співвідношенні до гривні, згідно курсу валют Національного банку України станом на 25.06.2018 року становить 3934 грн. 50 коп., 200 гривень, банківські картки та документи.
В подальшому, ОСОБА_4 із невстановленими слідством особами, утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 8500 грн.00 коп.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
25 липня 2018 року між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України. Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні у відповідності до вимог аб.5 ч.4 ст.469 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Вказаною угодою погоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України із встановленням іспитового строку терміном на 1 рік та покладенням обов`язків визначених ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст.476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості. визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.
Захисник ОСОБА_5 підтримав правову позицію обвинуваченого і просив затвердити вказану угоду.
Прокурор в судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди дотриманні вимоги і правила КПК та КК України. Просила затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи.
Потерпілий до суду не з`явився, звернувся з заявою про проведення підготовчого судового засідання у його відсутність. В поданій заяві просив затвердити угоду про визнання винуватості, на укладення якої він надав письмову згоду прокурору.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальнихпроступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд приходить висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін. Укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченого взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених ст.65 КК України.
Обставинами, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку. Обставин, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання, відсутні.
ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні сина ОСОБА_9 , 2011 року народження.
З врахуванням встановлених обставин кримінального правопорушення та особи винного, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Арешт накладений на майно обвинуваченого підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 25 липня 2018 року по кримінальному провадженню №0002605 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:
за ч.2 ст.185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.
Відповідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Номі» в корпусі білого кольору з сім-картою, мобільний телефон марки «Ксіомі» в корпусі синього кольору з сім-картою. Мобільні телефони, які передані на зберігання ОСОБА_4 , залишити в розпорядженні останнього.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1