Справа № 346/528/18
Провадження № 1-кп/346/213/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 1-кп/346/213/2018 про обвинувачення,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя, АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня-спеціальна, на утриманні двоє малолітніх дітей, не одруженого, згідно ст. 89 КК України не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.1 КК України,а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжці).

Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за таких обставин.

Так, 18.12.2017року близько 20.10 год. обвинувачений ОСОБА_4 спільно із потерпілим ОСОБА_5 , перебуваючи у центральній частині смт. Гвіздець по вул. Івана Франка, Коломийського району, біля магазину «Зорепад», дізнався пін код до карткового рахунку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 відкритому на ім`я потерпілого ОСОБА_5 .
В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме крадіжки грошових коштів із особистого рахунку потерпілого ОСОБА_5 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , скористався відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_5 , таємно викрав належний йому мобільний телефон марки «Смарт» чорного кольору, IMEI 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , вартістю 2000 (дві тисячі) гривень із вмонтованими сім картами мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 (двадцять) гривень та «МТС» вартістю 20 (двадцять) гривень.
Після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел, об`єднаний єдиними намірами, спрямований на таємне викрадення грошових коштів із особистого рахунку потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 18.12.2017р. о 20.18 год. діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, володіючи мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5 , підійшов до банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою смт. Гвіздець, вул. І.Франка, 79, Коломийського району, який знаходиться на відстані близько 50 м. від магазину «Зорепад» за допомогою викраденого мобільного телефону зняв грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень. Після чого викраденим обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 5040 (п`ять тисяч сорок) гривень.
Свою вину в судовому засіданні обвинувачений визнав в повному обсязі і пояснив, що він 18 грудня 2017 року зустрів с.Гвіздець Коломийського району потерпілого в справі ОСОБА_5 . Оскільки вони були знайомі, то вирішили випити пиво в кафе «Зорепад» в с.Гвіздець. В кафе він побачив як потерпілий розраховувався за пиво банківською карткою,то він запам`ятав пін-код картки. В подальшому він бачив, що на мобільний телефон потерпілого надійшло смс про проведену транзакцію і зрозумів, що банківська картка потерпілого прив`язана до номеру мобільного телефону потерпілого. Відповідно він вирішив вкрасти мобільний телефон потерпілого з метою доступу до банківської картки потерпілого. Він вибрав момент коли увага потерпілого була зосереджена на іншому, та таємно викрав мобільний телефон потерпілого, який був на столі, після чого пішов до найближчого банкомату «Приватбанку» що в декількох метрах від кафе «Зорепад», де з допомогою телефону зняв з банківської картки потерпілого 3000 грн. В подальшому дані кошти витратив на власні потреби, а мобільний телефон передав своїй цивільній дружині в користування.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений щиро кається і просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці).

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини в повному обсязі, часткове відшкодування матеріальної шкоди, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.ст.100,368 КПК України.

Керуючись ст.ст.373,374,375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити покарання штраф в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Смарт», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити у потерпілого.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1