Справа № 646/1940/18
№ провадження 1-кп/646/443/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.07.18 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю участників судового провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002826 від 30.12.2017 року, стосовно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 12.05.2015 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаного з проникненням у житло за ч. 3 ст. 186 КК України.

На стадії досудового розслідування ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.03.2018 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останній раз 22.06.2018 до 19.08.2018.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України існують, з урахуванням особи обвинуваченого, раніше неодноразово судимого, є підстави вважати, що він може переховуватися від суду та вчинити інший злочин, також ОСОБА_4 може впливати на свідків та потерпілу.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд не прожовжувати дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішити питання про заміну на більш мьякий, оскільки скриватися він не має наміру, так як і впливати на потерпілу чи свідків, має постійне місце проживання, проживає без реєстрації шлюбу із дівчиною.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи фактичні обставини справи приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжувати недоцільно та вважає за можливе змінити на інший, альтернативний запобіжний захід - домашній арешт, який забезпечить виконання обов`язків обвинуваченим, належну процесуальну поведінку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд також оцінює дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, особу обвинуваченого, тяжесть покарання, яке загрожує йому в разі доведенності його вини.

Обвинувачений протягом чотирьох місяців перебуває під вартою. Розгляд справи затягується з причини неявки у судове засідання потерпілої.

Зважаючи на те, що доказів про те, що обвинувачений ОСОБА_4 може вплинути на потерпілу ОСОБА_5 та свідків не надано, як і доказів того, яким чином він може перешкодити судовому розгляду. Не доведено стороною обвинувачення, які докази, що мають значення для судового розгляду, ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити.

Тому суд вважає, що не має подальшої необхідності тримати обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Суд виходить з того, що засада розумності строків кримінального провадження випливає із завдання швидкого розслідування і судового розгляду, закріпленого у статті 2 КПК України і відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У Міжнародному пакті про громадянській і політичні права встановлено, що кожен має право на основі повної рівності бути судимим без невиправданої затримки (п. «с» ч. 2 ст. 14). При цьому кожен заарештований або затриманий має право на судовий розгляд протягом розумного строку. (ч. 3 ст.9).
Сього числа прокурор повідомив, що продовжують вживатися заходи щодо виклику потерпілої ОСОБА_5 , після чого буде забезпечено її явка до суду.
На сьогоднішній день строк перебування ОСОБА_4 під вартою більше 4-х місяців, тобто на даний час термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перебуває у залежності від забезпечення явки потерпілої.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Як вбачається із обвинувального акту ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,.

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що обвинувачений має постійне місце проживання, а також недоведеність ризіків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за можливе змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт.

При цьому, суд зазначає, що сама тільки тяжкість покарання за ч. 3 ст.186 КК України не може бути підставою для продовження тримання під вартою обвинуваченого, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти таким ризикам, як переховування від суду і можливість вчинити інше кримінальне правопорушення..

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 177, 183, 194, 331 484-496 КПК України , суд,-

у х в а л и в:

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України, запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , з під варти в залі суду, негайно.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком до 16.09 2018 року включно за адресою: АДРЕСА_1
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання, утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_5 та свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на Харківський відділ поліції ГУНП в Харківській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, запречення проти неї можуть бути включеня до апеляційної скарги на судове рішення передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1