Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

25 вересня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 09 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва повернув прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0009110 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що як убачається зі змісту обвинувального акту, фактична адреса проживання, перебування обвинуваченого ОСОБА_8 не вказана, як зазначено в обвинувальному акті, він не має фактичного місця проживання в м. Києві.

При цьому за зазначеною адресою реєстрації відповідно до відомостей про вручення судових повісток поштовим відправленням, особа не проживає, і судові повістки не отримує.

Крім того, в ухвалі суду зазначено про те, що судом вживались заходи забезпечення кримінального провадження, ухвалами суду оголошувався привід ОСОБА_8 в судове засідання, проте, ухвали про привід не виконуються, відповідно до отриманих даних, неможливо виконати привід, за адресою реєстрації в с. Голосків Кам`янець-Подільського району Хмельницької області ОСОБА_8 відсутній, і засобами зв`язку здійснити повідомлення обвинуваченого про розгляд справи не видається за можливе, а доводи прокурора про те, що на час здійснення досудового розслідування ОСОБА_8 проживав за місцем реєстрації, нічим не підтверджені та суперечать обвинувальному акту, в якому місце проживання не зазначене взагалі, і таким чином, відсутність в обвинувальному акті фактичних відомостей про місце проживання, перебування ОСОБА_8 , його наміри проживати за конкретною адресою під час судового розгляду, неповідомлення цих даних в підготовчому судовому засіданні прокурором всупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України позбавляє суд можливості вжити заходи для здійснення судового виклику обвинуваченого.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Київської місцевої прокуратури №10 м. Києва ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09.08.2018 у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінально провадження.
Як зазначає апелянт, у обвинувальному акті зазначені ті анкетні дані та адреса фактичного місця проживання, які при наданні пояснень і при допиті підозрюваний ОСОБА_8 вказував, що підтверджується копією заяви про видачу паспорта та його допитом, і таким чином вказане в оскаржуваній ухвалі не є обставиною, що суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство).
Крім того, прокурор звертає увагу на те, що суд повернув обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування прокурору Київської місцевої прокуратури № 10, мотивуючи своє рішення істотними порушеннями вимог КПК України, які унеможливлюють призначення судового розгляду, проте, як вказує апелянт, статтею 412 КПК України встановлений вичерпний перелік істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення у зв`язку з чим, доводи, які наводить суд у своїй ухвалі чинним кримінальним процесуальним законодавством не визначені, як істотні порушення вимог КПК України, однак, вказане не є обставиною, що суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки ст. 291 КПК України встановлює перелік обов`язкових відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, і дані відомості наявні в обвинувальному акті, що підтверджується оскаржуваною ухвалою про повернення обвинувального акту.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; пояснення потерпілої, яка залишила вирішення скарги на розсуд суду; вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою цієї ж норми КПК передбачено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому дійсно повинні міститись відомості, які зазначені в ухвалі суду, а саме анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009110 від 31 липня 2017 року щодо ОСОБА_8 , в обвинувальному акті, який було направлено для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва маються відповідні анкетні дані про обвинуваченого, передбачені п. 2 ч. 2 ст. 290 КПК України, в тому числі його прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, громадянство, місце реєстрації проживання, а також дані про те, що він не має фактичного місця проживання в м. Києві.
З огляду на це, суд першої інстанції не мав жодних підстав для висновку про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 не відповідає вимогам КПК України, зокрема ст. 290, а відтак підстави для його повернення прокурору відсутні.
Посилання в ухвалі суду на те, що в обвинувальному акті не вказана фактична адреса проживання (перебування) обвинуваченого ОСОБА_8 , а також на те, що вжитими судом заходами, в тому числі застосуванням приводу до обвинуваченого, участь останнього в судовому засіданні забезпечена не була, оскільки ухвали суду про привід виконані не були, не можуть бути визнані належним обґрунтуванням того, що зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки наведені обставини не стосуються безпосередньо змісту обвинувального акту.
Незважаючи на те, що неявка обвинуваченого на підготовче судове засідання та відсутність точних даних про місце його фактичного проживання дійсно є перешкодою для судового розгляду кримінального провадження, проте ця перешкода не може бути усунута шляхом повернення обвинувального акту прокурору, оскільки стадія досудового розслідування вже завершена, а прокурор, на відміну від суду, позбавлений можливості вчиняти будь-які процесуальні дії, направлені на встановлення місця знаходження обвинуваченого.
Посилаючись на положення ст. 318 КПК України про те, що судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, в тому числі обвинуваченого, суд першої інстанції залишив поза увагою положення ст. 335 цього Кодексу про те, що у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.
Більш того, суд першої інстанції жодним чином не відреагував на письмове клопотання прокурора у кримінальному провадженні про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його доставки до суду для вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в якому першим пунктом ставилось питання про зупинення судового провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 та оголошення його в розшук.
У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання є незаконним, оскільки при його постановленні були порушені вимоги кримінального процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу підготовчого судового засідання Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0009110 щодо ОСОБА_9 необхідно скасувати, та призначити, за матеріалами зазначеного кримінального провадження, новий розгляд у суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 418 і 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року, відповідно до якої обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0009110 від 31.07.2017 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 і 2 ст. 185 КК України повернуто прокурору скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/1725/2018

Категорія: ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України.

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_10

Доповідач - суддя ОСОБА_1