Номер провадження по справі 1-кп/387/115/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2018 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Майданець Тальнівського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює начальником сектору реагування патрульної поліції № 4 Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 24.09.2018 року застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
03 жовтня 2018 року до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, та угода про визнання винуватості від 29 вересня 2018 року, укладена між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_6 , підозрюваним ОСОБА_3 , згідно яких :
В подальшому, 20.09.2018 року, у період часу з 19 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин., ОСОБА_3 , знаходячись біля житлового будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно пообіцяв громадянці ОСОБА_7 здійснити вплив на слідчого слідчого відділення Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_8 у разі надання йому, ОСОБА_3 , неправомірної вигоди у зазначеному вище розмірі.
ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся. Просив суд затвердити досягнуту між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене між сторонами покарання . Заявив, що йому зрозумілі : права надані законом ; наслідки укладення та затвердження угоди ; характер обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований у разі затвердження угоди судом . Стверджував, що укладення угоди є добровільним.
Прокурор та захисник не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_3 узгодженого виду та міри покарання.
Таким чином, дії ОСОБА_3 судом кваліфікуються за ч.2 ст.369-2 КК України, як обіцянка здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди для себе та в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Злочин, який інкримінується останньому відносяться до категорії середньої тяжкості.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п. 3 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Суд дослідивши угоду про визнання винуватості від 29 вересня 2018 року, укладену між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , дійшов висновку, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком зрозумілі права, визначені п.1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також, суд вважає вірним застосування ч.2 ст.55 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 додаткового покарання, в даному випадку позбавленням права обіймати посади передбачені штатом Територіальних органів національної поліції в Кіровоградській області, а також органах , установах та структурних підрозділах, що віднесені до Міністерства внутрішніх справ України та підприємствах пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та/ чи адміністративно - господарських функцій, оскільки санкцією ч. 2 ст. 369-2 КК України за якою обвинувачується ОСОБА_3 такого покарання не передбачено, а даний злочин вчинений працівником правоохоронного органу, а саме начальником сектору реагування патрульної поліції № 4 Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, тому суд визнає за неможливе збереження за ОСОБА_3 права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Отже, узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 29 вересня 2018 року між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_6 , підозрюваним ОСОБА_3 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Вжиті по вказаному кримінальному провадженні заходи забезпечення кримінального провадження, а саме домашній арешт ОСОБА_3 та арешт майна підлягають скасуванню
Доля речових доказів має бути вирішена в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 2860 гривень 00 копійок слід покласти на обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374,468,471,474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - скасувати .
Арешт майна, застосований на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 23 вересня 2018 року - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят ) гривень 00 копійок.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1