ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/6307/13-к
Провадження № 1-в/210/379/18

"05" вересня 2018 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_6 (справа № 216/5024/13-к) від 07 липня 2013 року по кримінальному провадженню № 0000231 накладено арешт на автомобіль марки «BMW5231», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 02 липня 2013 року Дніпропетровським ВРЕР-2 УДА ГУ України. З мотивувальної частини ухвали вбачається, що арешт накладається з метою запобігання відновлення транспортного засобу з ціллю приховати сліди кримінального правопорушення, а також з метою можливого майбутнього цивільного позову.

ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням в інтересах ОСОБА_5 в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати накладений арешт.
В обґрунтування клопотання посилається на наступне.
11 квітня 2014 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу було розглянуто кримінальне провадження (справа № 210/6307/13-к) за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, внаслідок чого було постановлено обвинувальний вирок (копія додається) та визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю в 2 роки. Речові докази у вигляді автомобіля марки BMW5231, що зберігалися відповідно до Постанови про визнання речовим доказом у справі від 05 липня 2013 року в Дзержинському РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області були повернені ОСОБА_7 . Тим же вироком визначено, що ОСОБА_7 слід повернути речовий доказ, що був визнаний речовим доказом на підставі постанови від 05 липня 2013 року, а саме вказаний вище автомобіль.

Арешт з автомобіля за судовими рішеннями у кримінальному провадженні не знімався. Кримінальне провадження розглянуто, що підтверджується вказаним вище вироком. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, що виходить зі змісту того ж вироку.

З огляду на викладене, представник власника майна просить скасувати накладений арешт.
В судове засідання заявник не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за вказаною адресою проживання.
Прокурор у судовому засіданні подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення вказаного клопотання.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наданих матеріалів встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_6 (справа № 216/5024/13-к) від 07 липня 2013 року по кримінальному провадженню № 0000231 накладено арешт на автомобіль марки «BMW5231», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 02 липня 2013 року Дніпропетровським ВРЕР-2 УДА ГУ України.

Арешт був накладений обґрунтований, з метою збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні, а також забезпечення можливої конфіскації майна за вироком суду.

Судом також встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11 квітня 2014 року по справі № 210/6307/13-к визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю в 2 роки. Речові докази у вигляді автомобіля марки BMW5231, що зберігалися відповідно до Постанови про визнання речовим доказом у справі від 05 липня 2013 року в Дзержинському РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області були повернені ОСОБА_7 . Тим же вироком визначено, що ОСОБА_7 слід повернути речовий доказ, що був визнаний речовим доказом на підставі постанови від 05 липня 2013 року, а саме вказаний вище автомобіль.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 08.06.2017 року, Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

ОСОБА_5 доводилась дружиною ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_4 від 03.10.1987 року, і відповідно є його спадкоємцем.

Свідоцтвом про право власності від 07 лютого 2018 року, виданим державний нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 , встановлено, що вказаний вище автомобіль є спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і х частки є рівними по частці.

Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07 лютого 2018 року, виданим державний нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 , встановлено, що ОСОБА_5 є спадкоємцем ОСОБА_7 і спадкує належну йому частку вказаного автомобіля. Отже, ОСОБА_5 є власником даного автомобіля.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Тому суд вважає, що при зазначених обставинах, під час подачі до суду в інтересах ОСОБА_5 клопотання про скасування арешту відповідно до ст. 174 КПК України, відпали підстави які слугували для накладення арешту на майно, а тому з огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належним йому майном, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

З огляду на викладене суд приймає клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до розгляду та приходить до висновку що воно підлягає задоволенню з наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 - задовольнити.
Скасувати арешт автомобіля марки «BMW5231», 1998 року випуску, об`єм двигуна 2494 куб. см., колір синій, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був накладений згідно ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_6 (справа № 216/5024/13-к) від 07 липня 2013 року по кримінальному провадженню № 0000231.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1