Ухвала
Іменем України
01 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 520/18002/13-к

провадження № 51-7209 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвали Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2017 року та Апеляційного суду Одеської області від 05 квітня 2018 року щодо них,
встановив:
Київський районний суд м. Одеси ухвалою від 07 грудня 2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 від 06 вересня 2013 року у редакції від 12 жовтня 2017 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Уссурійська Приморського краю Російської Федерації, жителя м. Одеси, зареєстрованого у тому АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК), закрив на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 05 квітня 2018 року апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_4 частково задовольнив, а ухвалу суду першої інстанції змінив. Постановлено вважати, що це кримінальне провадження закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК, а не п. 1 ч.1 ст. 284 КПК. У решті ухвалу суду залишено без зміни.
У своїх касаційних скаргах, що є ідентичними, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 зазначають, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушують питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши касаційні скарги та копії судових рішень, колегія суддів Верховного Суду вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Статтею 433 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК та на які є посилання в касаційній скарзі, не є відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК предметом дослідження та перевірки касаційного суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого, а відмова останнього від обвинувачення у випадках, передбачених цим Кодексом, є безумовною підставою для закриття такого кримінального провадження.

Згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Пункт 2 ч. 7 ст. 284 КПК, крім іншого, встановлює: якщо обставини, передбачені п. 7 ч. 1 цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

При цьому закон не вимагає згоди обвинувачених на закриття кримінального провадження на зазначеній підставі, оскільки відмова потерпілого від обвинувачення веде до обов`язкового закриття кримінального провадження, що не суперечить вимогам статей 26, 284, 477 КПК.

З матеріалів провадження за скаргою вбачається, що письмове звернення до органів міліції було оформлено посадовою особою цього органу 05 лютого 2010 року та підписано потерпілим ОСОБА_7 , який відповідно до матеріалів провадження мав вади зору. У цьому зверненні було зазначено про побиття потерпілого невідомими особами за обставин, встановлених у кримінальному провадженні, тобто в межах передбачених законом строків.
Умисні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 органи досудового розслідування кваліфікували за ч. 2 ст. 125 КК як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Потерпілий ОСОБА_7 подав письмову заяву про відмову від підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, оскілки втратив інтерес до справи і не бажав відвідувати судові засідання.
За таких обставин суд обґрунтовано закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Розглядаючи матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які за змістом є аналогічними їхнім касаційним скаргам, суд апеляційної інстанції ретельно перевірив наведені у скаргах доводи і зазначив підстави, на яких апеляційні скарги визнав необґрунтованими. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для безумовного скасування чи змінисудових рішень, у кримінальному провадженні не допущено.
Враховуючи зазначене, касаційна скарга не містить переконливих доводів, які потребують перевірки за матеріалами кримінального провадження. Із поданих до неї копій судових рішень видно, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвали Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2017 року та Апеляційного суду Одеської області від 05 квітня 2018 року щодо них.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3