Справа № 308/5489/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого CВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

19.05.2018 року до чергової частини Ужгородського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 19.05.2018 року близько 00:45 год. на територію розташовану за адресою АДРЕСА_1 проникли невідомі особи та намагаються вчинити крадіжку майна.

Дану подію 19.05.2018 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер № 0001647 з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 3 ст. 185 КК України.

19.05.2018 року до чергової частини Ужгородського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області із письмовою заявою звернувся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_2 , який просить прийняти міри до невідомої особи, яка в період з 22:00 год. 18.05.2018 року по 08:30 год. 19.05.2018 року проникла до недобудови розташованої за адресою АДРЕСА_1 , звідки викрали витрамбовку. Чим своїми діями завдали матеріальних збитків на суму близько 20 тисяч гривень

19.05.2018 року в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до вище вказаного кримінального правопорушення, причетні особи, які рухалися на автомобілі марки «Опель Вектра» державний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 .

19.05.2018 року транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Опель Вектра» державний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 поміщено на майданчик тимчасового тримання Ужгородського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області, так як являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення та має значення речового доказу.

З огляду на викладене, з метою збереження речового доказу та враховуючи, те що вищевказаний предмет, має значення речового доказу по даному кримінальному провадженню.

Слідчий та власник майна у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку арешту майна з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як зазначено у ч. 3, 4 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.
З фабули кримінального провадження № 0001647, вбачається, що органом досудового розслідування проводиться досудове розслідування за фактом крадіжки невідомими особами за адресою АДРЕСА_1 .
Як вбачається із клопотання 19.05.2018 року транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Опель Вектра» державний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 поміщено на майданчик тимчасового тримання Ужгородського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області, так як являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення та має значення речового доказу.

При цьому слідчим не надано суду доказів про згоду на огляд і вилучення вищезазначеного майна, від власника майна.

До клопотання додано копію заяви ОСОБА_5 , у якій він добровільно надає згоду на поміщення автомобіля «Опель Вектра» державний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 на майданчик тимчасового тримання Ужгородського ВП ГУНП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , транспортний засіб «Опель Вектра» державний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 належить власнику ОСОБА_6 .

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що слідчим не доведено належними та допустимими доказами, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також того факту, що вказані в клопотанні речі, було вилучено на законних підставах, тому суд не вбачає підстав для накладення арешту на нього саме з цієї підстави, через що слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого CВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1