Справа № 527/729/18
провадження № 1-кс/527/212/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2018 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретареві судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине Полтавської області клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000319 зареєстрованого в ЄРДР 21 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
23 квітня 2018 року до суду надійшло клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000319 зареєстрованого в ЄРДР 21 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 20.04.2018.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу Глобинського відділу поліції ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 від 21 квітня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 20.04.2018 близько 14:00 год в АДРЕСА_1 , не встановлена особа, таємно, шляхом вільного доступу проникла на територію колишнього розташування ПМК-70, яка належить КП «ЖИЛПРЕМСЕРВІС», розрізала та намагалась викрасти металеву трубу довжиною 3 м., діаметром 300 мм., але не встигла закінчити розпочате з причин, що не залежали від її волі, а саме: була викрита працівниками поліції.

20.04.2018 слідчим СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 було проведено огляд місця події, а саме: території колишнього розташування ПМК-70, яка належить КП «ЖИЛПРЕМСЕРВІС», в с-щі Градизьк Глобинського району Полтавської області, вул. Покровська, 55. В ході вказаного огляду, на місці злочину було виявлено саморобний пристрій, зовні схожий на різак для металевих виробів, який складався із газового балону з лічильником, червоного кольору із номерним позначенням НОМЕР_1 , кисневого балону без номерних позначень синього кольору та двох резинових трубок - 3 м в довжину, на кінцях яких прикріплений сам металевий різак з нашаруванням сажі. Вказаний саморобний пристрій було вилучено до Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.
В ході досудового розслідування встановити, у кого у власності перебуває вилучений саморобний пристрій для різки металу не представилось можливим, але достатньо підстав вважати, що вказане вилучене майно перебуває у володінніжителя АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як при проведенні огляду, на місці злочину він працював із вказаним саморобним пристроєм.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились.
Згідно ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності-також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Так, неявка слідчого або прокурора свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання, а також є фактично невиконанням цими суб`єктами обов`язку довести обставини. Це, у свою чергу, позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання про арешт майна, а отже, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна. Крім того, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст. 22 КПК), яка передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Жодна з вказаних підстав для накладення арешту на майно в клопотанні не вказується, лише зазначено, що арешт необхідно накласти з метою встановлення обставин по даному кримінальному провадженню, та унеможливлення в подальшому знищити речові докази.

Ст.171 КПК України передбачає, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. В той же час, клопотання не містить відомостей про те, кому належить майно, на яке слідчий прохає накласти арешт.

Зазначений в клопотанні перелік речей, вилучені при огляді та визнаний слідчим органом речовими доказами по справі.

В судовому засіданні не встановлено підстав для арешту майна, не визначений власник майна, не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, що обумовлює відмову в задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки не доведена необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у клопотанні про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Другий абзац частини першої статті 170 КПК України, зазначає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи на викладене, судом встановлено, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.173 КПК України, та слідчим не доведено необхідність такого арешту, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000319 зареєстрованого в ЄРДР 21 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1