Справа № 299/306/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26.12.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження № 11-кп/777/434/17 за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_10 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.05.2017.
Вказаним вироком місцевого суду ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , визнано невинуватим за ч.4 ст.407 КК України та виправдано у зв`язку із недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.
Як встановлено судом, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини польової пошти НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17,65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9,11,12,16,49,129,130,199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, під час дії особливого періоду, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків 22.02.2015 самовільно залишив місце несення служби військова частина польової пошти НОМЕР_1 .
Маючи об`єктивні можливості прибути на службу, незаконно та без поважних причин ухилявся від її проходження по 22.11.2016, перебуваючи весь вказаний період поза розташуванням військової частини та проводячи час на власний розсуд, чим вчинив самовільне залишення місця служби без поважних причин, в умовах особливого періоду, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.
Як визнав Виноградівський районний суд, фактичні дані, викладені у досліджених в судовому засіданні копіях документів, не є допустимими доказами, оскільки джерелом доказу є оригінал документа.
Суд не може встановлювати на підставі цих копій наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Показання обвинуваченого не є належним та достатнім доказом для встановлення часу, місця та інших обставин події кримінального правопорушення, викладеної у формулюванні обвинувачення.
Тобто стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_8 вчинено кримінальне правопорушення.
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржений вказаний вище вирок від 23.05.2017 скасувати та ухвалити новий, яким визнати винуватим та призначити ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.407 КПК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням протягом дворічного іспитового строку, з покладенням на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання або роботи.
Апеляційну скаргу прокурор обґрунтовує наступним.
Через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків 22.02.2015 ОСОБА_8 самовільно залишив місце несення служби військова частина ПП НОМЕР_1 ; маючи об`єктивні можливості прибути на службу, незаконно та без поважних причин ухилявся від її проходження по 22.11.2016, перебуваючи весь вказаний період поза розташуванням військової частини та проводячи час на власний розсуд, чим вчинив самовільне залишення місця служби, без поважних причин, в умовах особливого періоду, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.
Прокурор вважає, що оскаржений вирок суду підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Приймаючи зазначене рішення, суд вказав, як підставу для його прийняття те, що суду надані копії, а не оригінали документів, а також показання обвинуваченого не є належними та достатніми доказами його вини у інкримінованому злочині.
У вироку суд визнав недопустимими доказами наступні документи:
-копію повідомлення № 2283 від 02.08.2016 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-копію повідомлення № 517 від 03.12.2016 ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ;
-копію з копії витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 226 від 22.10.2014;
-копію з копії витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 53 від 12.03.2015;
-копію з копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 166 від 05.08.2014;
-копію повідомлення від 05.08.2015 № 2511/вих-15 прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону;
-копію супровідного листа № 2454 від 30.07.2015 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
-копію медичної характеристики на військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата ОСОБА_8 ;
-копію відповіді № 1000 від 28.09.2015 головного лікаря КЗ «Коропська ЦРЛ»;
-копію вимоги № 2294 вих.15 від 21.07.2015 прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону до відділу інформаційних технологій УМВС України у Закарпатській області відносно ОСОБА_8 ;
-копію службової характеристики на ОСОБА_8 від 19.06.2015 з місця служби - військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ;
-копію військового квитка серія НОМЕР_3 ОСОБА_8 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 06.11.2006;
-копію паспорта ОСОБА_8 , виданого 02.07.2004 Коропським РВ УМВС України в Чернігівській області.
Також суд визнав, що показання обвинуваченого ОСОБА_8 , які ним надані в судовому засіданні не є належним та достатнім доказом встановлення часу, місця та інших обставин події кримінального правопорушення, викладених у формулюванні обвинувачення.
Під час судового розгляду, не зважаючи на клопотання захисника в порядку ч.3 ст.349 КПК України про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмеження його допитом обвинуваченого та дослідження документів, що характеризують його особу, яке підтримано обвинуваченим та прокурором, суд по даному клопотанню рішення не прийняв, відповідну ухвалу не виніс, а фактично відмовив у його задоволенні.
При цьому суд у порушення ч.3 ст.349 КПК України не з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також не роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Натомість, під час судового засідання суд зобов`язав прокурора надати письмові докази, що підтверджують вину обвинуваченого, однак, у порушення ч.2 ст.349 КПК України своєю ухвалою обсяг доказів, які будуть досліджуватися та порядок їх дослідження не визначив.
Прокурор вважає, що оскаржений вирок стосовно ОСОБА_8 від 23.05.2017 підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, яка має місце через відсутність розгляду під час судового розгляду судом клопотань прокурора про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, порядку їх дослідження та вчинення інших процесуальних дій для забезпечення обґрунтованості судового рішення, ухваленого на підставі усіх об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Висновки суду першої інстанції вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є такими, що не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним повністю та показав, що 22.02.2015 з місця служби у зоні проведення антитерористичної операції до військової частини, яка дислокується у АДРЕСА_3 без поважних причин не повернувся та по 22.11.2016 перебував за місцем свого проживання, проводячи час на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаявся; обставинами, які пом`якшують його покарання є також активне сприяння ОСОБА_8 у розкритті злочину, безпосередня участь у проведенні антитерористичної операції, перебування на утриманні малолітньої дитини.
Відповідно до ч.3 ст.358 КПК України, якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, учасники судового провадження мають право просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів. За таких обставин, такі копії документів суд виключає з числа доказів, оскільки існують сумніви у їх достовірності.
Ні суд, ні сторона захисту не поставила під сумнів достовірність даних у вказаних копіях документів. Крім того, суд, на дотримання вимог ст.99 КПК України не витребував оригінали зазначених документів та відповідних вимог їх надати до сторін кримінального провадження не пред`явив.
Також прокурор зазначає, що суд, вказуючи в оскарженому вироку підстави для виправдання обвинуваченого, не зазначив мотиви, з яких він відкинув окремі докази обвинувачення, зокрема, визнавальні показання обвинуваченого. Висновки суду є хибними та містять істотні суперечності, наявність яких не вмотивована судом.
Під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження прокурор ОСОБА_5 уточнив апеляційну скаргу та, посилаючись на те, що наведені в апеляційній скарзі доводи свідчать про істотне порушення місцевим судом вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, просить апеляційний суд оскаржений вирок від 23.05.2017 щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурорів, які уточнену прокурором ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали, обвинуваченого та його захисника стосовно вказаної апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи сторін, колегія апеляційного суду визнає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо допущення істотних порушень судом першої інстанції, яким ухвалено оскаржений вирок щодо ОСОБА_8 , вимог кримінального процесуального закону знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
Місцевий суд не вирішив клопотання захисника про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмеження судового розгляду допитом обвинуваченого та дослідження документів, що характеризують його особу ч.3 ст.349 КПК України, яке підтримано обвинуваченим та прокурором; не з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також не роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Неповнота судового розгляду полягає у відсутності рішення місцевого суду про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, порядку їх дослідження та вчинення інших процесуальних дій для забезпечення обґрунтованості судового рішення, ухваленого на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Враховуючи допущені місцевим судом наведені вище порушення кримінального процесуального закону, які у відповідності до ст.412 КПК є істотними, вирок від 23.05.2017 щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження відповідно до ст.415 КПК України призначенню до нового розгляду в суді першої інстанції згідно з вимогами ст.416 та розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.
Під час нового розгляду провадження в суді першої інстанції слід врахувати наведені в мотивувальній частині даної ухвали недоліки судового розгляду, ретельно перевірити вказані вище доводи апеляційної скарги, дотримати вимоги щодо кримінального провадження, об`єктивно з`ясувати обставини, які підтверджені доказами, що підлягають дослідженню під час судового розгляду та оцінці судом відповідно до статті 94 КПК, прийнятизаконне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.
Керуючись ст.ст. 404,407,412,415,418,419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.05.2017 щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий судовий розглядв тому ж місцевому суді в іншому складі суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: