Провадження № 1-кп/761/1719/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за № 0001966 від 20.06.2016 року в межах якого висунуте обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Глобино Полтавської області, громадянину України, з вищою освітою, працевлаштованому в АО «Каменська», юрисконсультом, одруженому, маючому на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190; ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

до Шевченківського районного суду м. Києва 11 червня 2018 року надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 з угодою про визнання винуватості, укладеною 01 червня 2018 року між начальником управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні № 0001966 від 20.06.2017 року з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190; ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України в межах кримінального провадження № 0001966 від 20.06.2017 року з іншої сторони.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, вивчивши угоду про визнання винуватості, колегія суддів, вважає, що угода не підлягає затвердженню, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ч. 7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо, зокрема умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.
Як убачається зі змісту угоди, сторони узгодили покарання ОСОБА_6 : за ч.2 ст.190 КК України виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; за ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити підозрюваному ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч.2 ст.75 КК України, звільнити Берегового від відбування покарання з випробуванням.
Разом із тим, відповідно примітки до ст. 45 КК України, корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційні злочини, при призначенні покарання, зокрема у виді позбавлення волі на строк на більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Тобто рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не може бути прийняте у випадку засудження особи за корупційні злочини.
Злочин, передбачений ч.4 ст.27, ч.4 ст.369 КК України за сукупністю із яким ОСОБА_6 в угоді узгоджено призначення покарання є корупційним злочином.
А відтак, щодо ОСОБА_6 у випадку його засудження за вчинення даного злочину, не може бути прийняте рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
За таких обставин суд приходить до висновку, що умови угоди суперечать Кримінальному кодексу України, у зв`язку із чим на підставі п. 1 ч.3 ст.314, п.1 ч.7 ст. 474 КПК України, слід відмовити у затвердженні угоди, та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 цього Кодексу, тобто в загальному порядку, оскільки угода була укладена на стадії досудового розслідування.
У зв`язку із тим, що умови угоди суперечать КК України, відсутні підстави для відкладення судового розгляду, з метою надання захиснику часу для подання суду копій ухвал про накладення арешту на майно та підготовки клопотання про скасування арешту майна, оскільки питання щодо скасування арешту майна вирішуються судом в разі прийняття судом рішення про затвердження угоди.
Керуючись ст.ст. 314, 468-475 КПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 01 червня 2018 року між начальником управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні № 0001966 від 20.06.2017 року з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190; ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України в межах кримінального провадження № 0001966 від 20.06.2017 року.

Повернути кримінальне провадження № 0001966 від 20.06.2017 року стосовно громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.3 ст.369; ч.2 ст.190 КК України прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді