Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-кп/641/53/2018 Справа №641/5619/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
секретаря ОСОБА_7 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002993 від 31.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу,-
В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 331 КПК України, судом на обговорення поставлено питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засіданні вважала необхідним продовжити застосований запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою, при цьому, посилалась на наявність передбачених статтею 177 КПК України ризиків, які існували на момент застосування зазначеного запобіжного заходу, а саме - імовірна можливість переховуватись від суду, чинити тиск на свідків у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу. Таким чином, ризики, встановлені положеннями ст. 177 КПК України, на цей час не змінились.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку запобіжного заходу, з посиланням на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, прокурором не доведені.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника та заперечував проти продовження строку запобіжного заходу.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу, не пов`язаний з триманням під вартою, вказав, що за час перебування його умовах тримання під вартою помер його батько, матір потребує його допомоги.
Прокурор заперечувала проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому з підстав зазначених в думці про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого підтримала думку свого підзахисного, вважала можливим змінити запобіжний захід.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.01.2016 р. застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2016 року, вищевказане рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова скасовано та до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому, ухвалами Комінтернівського районного суду м. Харкова продовжувався строк тримання під вартою, в зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
При розв`язанні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу, суд виходить із того, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано. Також, суд враховує суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, враховуючи, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, а також відомості про його особу, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Таким чином, на даний час не перестали існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, чинити тиск на свідків, тому суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час кримінального провадження і приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.
Разом з тим, при розв`язанні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу, суд виходить з наступного.
Так, згідно положень ч. 1 ст. 201 КПК України, Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

В обгрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу, обвинувачений посилається на недоведеність прокурором підстав, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому ж, заявляє клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, який в тому числі, може бути застосований, при наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, посилається на те, що його матір потребує його допомоги, у зв`язку зі смертю батька, проте, його посилання не містить підтвердження.
Таким чином, при вирішенні клопотання обвинуваченого, суд, оцінивши в сукупності всі вище перелічені обставини, вважає, що на цей час інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, тому приходить до висновку щодо відмови в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 199, 201, 331, 392 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27), тобто до 07 грудня 2018 року.
Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя- ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3