АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/408/18 Справа № 705/4608/17 Категорія: ч.2 ст.369-2 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні військовим прокурором Черкаського гарнізону на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня 2018 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня 2018 року обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України повернуто заступнику війського прокурору Черкаського гарнізону для приведення обвинувального акта у відповідність з вимогами КПК України.

Підставою повернення обвинувального акту на думку суду першої інстанції стало невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, зокрема, обвинувальний акт не містить належним чином сформульованого обвинувачення, виходячи зі змісту диспозиції ч.2 ст.369-2 КК України, а також містить посилання на частину статті закону України про кримінальну відповідальність із зазначенням положення, яке не у повній мірі узгоджується з диспозицією такої частини статті. Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.369-2 КК України, як прийняття пропозиції отримати неправомірну вигоду для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави. Проте, диспозиція ч.2 ст.369-2 КК України не містить у собі такого формулювання як «прийняття пропозиції отримати неправомірну вигоду». Крім того, з пред`явленого обвинувачення вбачається, що саме ОСОБА_7 були вчинені активні дії, які полягали в тому, що він запропонував ОСОБА_8 надати йому неправомірну вигоду, після чого така пропозиція прозвучала зі сторони ОСОБА_8 . Тобто, зміст сформульованого обвинувачення не відповідає кваліфікації дій обвинуваченого, так як ОСОБА_7 не прийняв пропозицію про одержання неправомірної вимоги, а сам запропонував надати йому таку неправомірну вигоду, після чого прийняв пропозицію. Також, в обвинувальному акті відсутнє посилання на те, на підставі якої норми Закону прокурор

ОСОБА_9 являється особою, уповноваженою на виконання функцій держави, хоча така ознака являється обов`язковою для кваліфікації за ст.369-2 КК України. Також, у обвинуваченні наявне посилання на обіцянку вплинути на суддю, яка і повинна була прийняти рішення відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, проте у обвинуваченні взагалі не вказано, чи являється така суддя особою, що уповноважена на виконання функцій держави, і, відповідно не зазначено, згідно якої норми Закону суддя віднесена до осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 вчиняв злочинні дії, перебуваючи на посаді оперуповноваженого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, в порушення вимог статті 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 18 Закону України «Про Національну поліцію», безпосередніх службових обов`язків. У зв`язку з чим незрозуміло, чому дії ОСОБА_7 не кваліфіковані за статтями КК України, які передбачають відповідальність за вчинення протиправних дій службовими особами, а кваліфіковано за ч.2 ст.369-2 КК України, яка передбачає наявність суб`єкта - приватної особи, яка фактично є посередником у зловживанні впливом. За таких обставин, суд першої інстанції вважає, що сформульоване обвинувачення, являється невизначеним і тому незрозумілим, що призведе до неможливості, в разі призначення справи до судового розгляду, проведення такого судового розгляду.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, військовий прокурор Черкаського гарнізону подав апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції вимог КПК України. При цьому вказує, що при складанні обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 прокурором в повному обсязі дотримані вимоги кримінального процесуального Закону. Вважає, що викладені в ухвалі районного суду висновки про допущені прокурором порушення вимог ст.291 КПК України не містять правового підґрунтя та будь-яких порушень вимог п.5 ч.2 ст.291 та ч.1 ст.337 КПК України на які безпідставно зроблено посилання судом.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, а висновки суду про порушення органами досудового розслідування вимог статті 291 КПК України є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Колегія суддів вважає, що посилання місцевого суду на той факт, що зміст сформульованого обвинувачення не відповідає кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки ОСОБА_7 не прийняв пропозицію про одержання неправомірної вигоди, а сам запропонував надати йому таку неправомірну вигоду, після чого прийняв пропозицію є безпідставними. З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 спочатку запропонував ОСОБА_8 надати йому в якості неправомірної вигоди для себе та третьої особи прокурора Уманської місцевої прокуратури Черкаської області грошові кошти в сумі 5 тис. доларів США за здійснення ОСОБА_7 впливу на прокурора, а у подальшому 27.09.2017 року ОСОБА_7 прийняв пропозицію від громадянина ОСОБА_8 на отримання ним наступного дня, тобто 28.09.2017 року неправомірної вигоди. Тобто в обвинувальному акті чітко сформульоване обвинувачення, з посиланням на частину та статтю закону України про кримінальну відповідальність, із зазначенням місця, часу, способу та інших обставин кримінального правопорушення.

Посилання суду першої інстанції на те, чому дії ОСОБА_7 не кваліфіковані за статтями КК України, які передбачають відповідальність за вчинення протиправних дій службовими особами, а кваліфіковано за ч.2 ст.369-2 КК України, яка передбачає наявність суб`єкта - приватної особи, яка фактично є посередником у зловживанні впливом є порушенням вимог ст.314 КПК України, оскільки районний суд вийшов за межі підготовчого судового засідання. Оцінка зібраним на стадії досудового розслідування доказам, їх перевірка, встановлення підтвердження наявності складу того чи іншого кримінального правопорушення на стадії підготовчого судового засідання судом не допускається та не передбачена чинним кримінальним процесуальним кодексом України. При цьому, згідно вимог ч. 1 ст. 338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації, прокурор наділений правом змінити обвинувачення під час судового розгляду.

Щодо висновку суду першої інстанції про відсутність в обвинувальному акті норми Закону, відповідно до якої прокурор ОСОБА_9 являється особою, уповноваженою на виконання функцій держави, хоча така ознака являється обов`язковою для кваліфікації за ст.369-2 КК України, а також те, що в обвинувальному акті не вказано, чи являється така суддя особою, що уповноважена на виконання функцій держави і відповідно не вказано, згідно якої норми Закону, суддя віднесена до осіб, уповноважених на виконання функцій держави - є безпідставними. Так, прокурор та суддя, які зазначені в обвинувальному акті належать до осіб, уповноважених на виконання функцій держави про, що визначено також Законом України «Про запобігання корупції».

Крім того, колегія суддів вважає, що інші, обставини зазначені в ухвалі суду, також не є підставами для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки вони не перешкоджають проведенню підготовчого засідання і призначення кримінального провадження до судового розгляду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що при складанні обвинувального акту органами досудового розслідування дотримано вимоги статті 291 КПК України в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи є підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального Закону, які б унеможливлювали призначення кримінального провадження до судового розгляду та стали підставою для повернення прокурору обвинувального акту.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною і обгрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження поверненню до суду першої інстанції з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції в тому ж складі.

Керуючись ст.ст. 405,407, 409 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу з прокурора у кримінальному провадженні військового прокурора Черкаського гарнізону - задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня 2018 року про повернення військовому прокурору для приведення у відповідність з вимогами КПК України обвинувального акту щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України скасувати.

Обвинувальний акт з додатками та матеріалами кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України повернути до Уманського міськрайонного суду Черкаської області та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Головуючий :

Судді :