АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/562/18 Справа № 712/2240/17 Категорія: ч.1 ст. 286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника потерпілого - захисника - ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Соснівського районного суду м.Черкаси від 06.03.2017 року, яким

ОСОБА_12

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, інваліда 3 групи, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в розмірі 1 759 грн. 20 коп.. Кошти перерахувати за реквізитами : отримувач УДКСУ у м. Черкаси, код отримувача 38031150, р/рахунок 0002, банк ГУ ДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, код платежу 24060300.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 збитки, завдані кримінальним правопорушенням в розмірі 60 000 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_10 збитки, завдані кримінальним правопорушенням в розмірі 65 000 гривень 00 копійок.

Скасований арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.10.2016 року на автомобіль Hyundai H200, р.н. НОМЕР_1 , синього кольору, 1998 року випуску, який зареєстровано на ОСОБА_11 .

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком районного суду ОСОБА_11 визнаний винним та засуджений за те, що 17 жовтня 2016 року близько 06 години 00 хвилини, керуючи технічно справним автомобілем Hyundai H200, р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись по бульвару Шевченка, від вулиці Святотроїцька в напрямку до вулиці Лазарева у місті Черкаси, при виїзді на перехрестя з вулицею Байди Вишневецького, проявив неуважність та порушив вимоги:

- п. 2.3.6) Правил дорожнього руху України, згідно до якого для забезпечення безпеки

дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно

реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом

транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 8.7.3 є) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;

- п. 8.10 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого при подачі світлофором (окрім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо вона відсутня - не ближче 10 метрів до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні і в усіх інших випадках - перед проїжджою частиною, що перетинається, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Під час руху він, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при увімкненому на світлофорному об`єкті у напрямку його руху заборонному (червоному) сигналі світлофора, не зупинив керований ним автомобіль перед світлофорним об`єктом, а продовжив рух, перетинаючи перехрестя з вулицею Байди Вишневецького, навпроти будинку № 36, внаслідок чого, виїхавши на вказане перехрестя, допустив зіткнення передньою частиною власного автомобіля з лівим боком автомобіля марки ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 , 1960 року народження, який перетинав перехрестя з бульваром Шевченка, рухаючись прямолінійно на дозволяючий (зелений) сигнал світлофору по вулиці Байди Вишневецького з боку вулиці Гоголя в напрямку вулиці Хрещатик, та в момент виникнення небезпеки для руху не мав технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем Hyundai H200, р.н. НОМЕР_1 , шляхом застосування екстреного гальмування.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_10 , 1964 року народження, будучи пасажиром автомобіля ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/2387 від 08.12.2016, отримав наступні тілесні ушкодження: травму грудної клітки з переломом шостого ребра зліва. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Окрім цього в результаті дорожньо-транспортної пригдди потерпіла ОСОБА_9 , 1962 року народження, будучи пасажиром автомобіля ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/2548 від 05.01.2017, отримала тілесні ушкодження: травму лівої нижньої кінцівки із закритим переломом головки лівої малогомілкової кістки, крововиливом м`яких тканин гомілки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 знаходиться порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля Hyundai Н200, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , а саме вимог п.8.7.3.є) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 звернувся в суд з апеляційною скаргою в якій просить вирок суду скасувати в частині цивільного позову та призначити в цій частині новий судовий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. При цьому вказує, що судом першої інстанції при розгляді справи були порушені вимоги ч.3 ст.349 КПК України, що призвело до необґрунтованого стягнення з обвинуваченого сум по цивільним позовах.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, думку потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які заперечили проти апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону не були дотримані в повній мірі.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України досліджені повно, всебічно і об`єктивно.

Дії ОСОБА_11 за ч.1 ст.286 КК України судом кваліфіковано вірно, що не оспорюється в апеляційній скарзі захисника.

Висновок суду про призначення обвинуваченому ОСОБА_11 покарання за ч.1 ст.286 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень, є справедливим та відповідає загальним засадам призначення покарання.

З матеріалів кримінального провадження, а саме з технічного запису судового засідання вбачається, що обвинувачений ОСОБА_11 погодився на розгляд кримінального провадження в спрощеному порядку. При цьому, судом було чітко і зрозуміло роз`яснено учасникам процесу наслідки передбачені ч.3 ст.349 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_11 питання суду відповів, що дані наслідки зрозумілі і він погоджується саме на такий порядок розгляду кримінального провадження. При цьому в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_11 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_11 було проведено в скороченому порядку, без порушень вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Водночас суд першої інстанції вирішуючи питання про задоволення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 взагалі не мотивував дане питання.

Відповідно до роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року із змінами і доповненнями «Про виконання судами України законодавства і ППВСУ з питань судового розгляду справ і постановлення вироку», необхідно мотивувати у вироку вирішення цивільного позову в кримінальній справі, керуючись відповідними нормами ЦПК України, роз`ясненнями ПВСУ №3 від 31.03.1989 року.

Згідно п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року із змінами і доповненнями «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», суд має навести у вироку мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову, якими доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню, вказати матеріальний закон, на підставі якого вирішено цивільний позов.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вказані вимоги КПК України та Пленуму Верховного Суду України при постановлені вироку в частині розв`язання цивільного позову не виконані, оскільки у даному вироку взагалі не вказані мотиви задоволення цивільних позовів потерпілих, не вказані докази якими підтверджується сума задоволеного позову, не наведені розрахунки з приводу того чому саме в такому розмірі задоволено позов та не вказано з яких міркувань при цьому виходив суд.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

За таких обставин вирок суду в частині розв`язання цивільних позовів підлягає скасуванню з направленням справи у цій частині на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 408, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 06.03.2017 року стосовно ОСОБА_11 змінити, даний вирок в частині розв`язання цивільного позову ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_11 скасувати та призначити в цій частині новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 06.03.2017 року стосовно ОСОБА_11 залишити без змін.

Головуючий :

Судді :