Дата документу Справа № 333/943/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1296/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/943/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2018 року (з урахуванням ухвали від 17.05.2018 про виправлення описки), якою
задоволено подання Комунарського РС Запорізького МРВ уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України стосовно ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного вироком покарання.
Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2017.
Направлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2017 у виді одного року позбавлення волі.
До вступу ухвали суду в законну силу обрано запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДП «Запорізький слідчий ізолятор», в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, негайно взято його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з моменту взяття під варту 16.05.2018 з 15 год. 30 хв.

Згідно зі змістом ухвали, вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі. Відповідно до ст.ст.75, 76 КК України засудженого ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік та покладено на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
26.02.2018 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання інспектора Комунарського РС Запорізького МРВ уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України ОСОБА_9 про направлення звільненого від покарання з випробуванням ОСОБА_7 для відбування покарання, так як останній не систематично з`являється за викликами до органу пробації. Йому надсилались виклики на всі відомі адреси, проводились розшукові заходи, але привід виконати не вдалося, встановити його місце знаходження орган пробації не зміг. Оскільки ОСОБА_7 змінив місце проживання, не повідомив про своє місцезнаходження, не з`являвся на реєстрацію до органу пробації у встановлені дні явки, представник пробації просив суд скасувати звільнення від покарання та направити ОСОБА_7 для відбування покарання.
Вивчивши подання та матеріали особової справи, заслухавши пояснення представника органу пробації та засудженого, думку прокурора, суд прийшов до висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування покарання дійсно існують.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати, і відмовити в задоволенні подання. Апелянт вказує, що висновки суду про неповідомлення засудженим орган пробації про зміну його місце проживання є необґрунтованими. Останній повідомляв орган пробації, що він проживає у Вільнянському районі Запорізької області де працює. Пояснював, що планує проживати в м. Запоріжжі і що в разі зміни адреси він повідомить про це інспектора. Орган же пробації, в порушення вимог Інструкції «про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» Державного Департаменту України з питань виконання покарань МВС України від 19.12.2003 №270/1560 не направив особову справу ОСОБА_7 до органу пробації територіально належного до Вільнянського району Запорізької області.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти скарги захисника; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

На переконання колегії суддів, оскаржуване рішення не відповідає зазначеній нормі процесуального Закону.

Скасовуючи звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , місцевий суд дійшов висновку, що засуджений на шлях виправлення не став, обов`язки, покладені на нього судом не виконав, не з`являвся до органу пробації у встановлені дні явки, змінив місце проживання, не повідомивши про це орган пробації, у зв`язку з чим прийшов до висновку про обґрунтованість подання та необхідність направлення засудженого для відбуття покарання.

Разом з тим колегія суддів не може погодитись із вказаними висновками.

Відповідно до ч.3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Відтак, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Проте, матеріалами провадження не доведено факт умисного ухилення ОСОБА_7 від відбування покарання, умисного порушення ним умов призначеного випробування.

ОСОБА_7 взятий на облік Комунарським РС Запорізького МРВ уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації 17.07.2017 року. Останньому було встановлено графік днів явки на реєстрацію. Згідно вказаного графіку ОСОБА_10 тільки один раз з`явився на реєстрацію.
Разом з цим в поясненні від 06.12.2017 ОСОБА_11 наданому старшому інспектору з питань пробації останній пояснював, що в суді він повідомляв як місце проживання адресу: АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою він не мешкав з 2014 року, тоді як мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , де він працює різноробом.
З пояснень останнього наданих в судовому засіданні випливало, що з`являтися на реєстрацію до Комунарського РС Запорізького МРВ уповноваженого органу з питань пробації він не міг внаслідок територіальної віддаленості цього органу від місця проживання ОСОБА_11 і його тяжкого матеріального становища.
Аналогічні пояснення ОСОБА_10 надав в суді апеляційної інстанції.
Вказані обставини судом першої інстанції були встановлені, натомість необґрунтовано розцінені як такі, що свідчать про неповажність причин неявки до органу пробації.

Пояснення ОСОБА_11 в цій частині матеріалами особової справи не спростовуються. Більш того в матеріалах справи відсутні будь-які докази, того що засуджений отримував виклики до органу пробації і взагалі що, виклики направлялися на вказану ним адресу. В матеріалах справі відсутнє письмове попередження про можливість скасування звільнення від покарання.
Встановлено також що ОСОБА_10 адміністративних правопорушень не вчиняв та до відповідальності не притягувався.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що допущені ОСОБА_12 порушення обов`язку щодо явки на реєстрацію в орган пробації, не можуть бути підставою для застосування положень ч.2 ст.78 КК України і направлення засудженого для відбування покарання, внаслідок чого ухвала суду підлягає скасуванню, а подання підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2018 року (з урахуванням ухвали від 17.05.2018 про виправлення описки), якою подання Комунарського РС Запорізького МРВ уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України стосовно ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного вироком покарання і скасовано звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, скасувати.

Подання Комунарського РС Запорізького МРВ уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України стосовно ОСОБА_7 залишити без задоволення.
ОСОБА_7 звільнити з-під варти в залі суду.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4