Справа №: 274/3652/18
Провадження № 1-кс/272/240/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючої: слідчої судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , винесене у кримінальному провадженні № 000846, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, погоджене прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,-

встановив :

30.07.2018 року, згідно ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 24.07.2018 року, до Андрушівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ 2108, р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Бердичівським центром ДАІ № 1802 в Житомирській області від 01.09.2015 та належить ОСОБА_5 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно клопотання, 18.07.2018 року близько 10 год. 14 хв. водій гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 прож. АДРЕСА_2 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку із Привокзальної площі до пл. Соборна в м. Бердичів по вул. Європейська поблизу будинку №19 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 прож. АДРЕСА_3 , яка перетинала проїзну частину на нерегульованому пішохідному переході з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок ДТП пішохід гр. ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до травматологічного відділення Бердичівської ЦМЛ.
Відомості про вчинення зазначеного кримінального правопорушення 18.07.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000846, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.286КК України.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Бердичівським центром ДАІ № 1802 в Житомирській області від 01.09.2015., транспортний засіб марки «ВАЗ 2108», р/н НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та транспортного засобу 18.07.2018 встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ 2108», р/н НОМЕР_1 являється учасником дорожньо- транспортної пригоди.
Таким чином, автомобіль марки ВАЗ 2108, р/н НОМЕР_1 може зберігати на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Отже, існують достатні підстави вважати, що він є доказом злочину.
Відповідно до вимог ст. ст. 167-168 КПК України вилучене вказане вище майно являється тимчасово вилученим. Відповідно до ст.98 КПК України вказане майно являється речовим доказом. Згідно ч.І ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Відповідно до ч.2 ст 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 3) є предметом кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою 1) забезпечення: збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вказаний автомобіль марки «ВАЗ 2108», р/н НОМЕР_1 , має значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, та який був вилучений з метою його збереження, можливості уникнення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи, що відсутність заборони на користування та розпорядження майном на яке планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і як наслідок доказової бази, враховуючи необхідність призначення комплексної експертизи технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічної експертиз, експертизи механізму та обставин дорожньо- транспортної пригоди слідчий у клопотанні просить накласти арешт на на автомобіль марки ВАЗ 2108, р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Бердичівським центром ДАІ № 1802 в Житомирській області від 01.09.2015 та належить ОСОБА_5 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання слідчий направив лист про розгляд клопотання у його відсутність, зазначивши, що клопотання підтримує в повному обсязі та просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 , будучи повідомленою про час та місце судового розгляду до суду не з`явилася, згідно вимог ст. 172 КПК України її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно вимог ч.4 ст. 107 КПК України, оскільки всі особи не прибули в судове засідання, суд розглядає клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши матеріали судового провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

В судовому засіданні встановлено, що 18.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000846 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 6). В ході огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди та транспортного засобу 18.07.2018 встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ 2108», р/н НОМЕР_1 являється учасником дорожньо- транспортної пригоди (а.с.7-11). Вкзаний автомобіль належить ОСОБА_5 (а.с.12).
Дослідивши матеріали додані до клопотання, оскільки вилучений автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому з метою збереження речових доказів та з метою подальшого проведення експертизи транспортного засобу, суд вважає, що є підстави для накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173,174,175 КПК України, суд

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 2108, р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Бердичівським центром ДАІ № 1802 в Житомирській області від 01.09.2015 та належить ОСОБА_5 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1