Справа № 159/2034/18
Провадження № 1-кп/159/234/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2018 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення
ОСОБА_5 , уродженки м. Ковель Волинської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , , мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, розлученої, має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, непрацюючої, не судимої

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000674 від 28 березня 2018 року),

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , 28.03.2018 року, біля 03 год. 00 хв., знаходячись в кімнаті № 5 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по вулиці Незалежності, 25 в м. Ковелі Волинської області, діючи з прямим умислом та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung J320», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 2999 грн., грошові кошти у розмірі 200 грн. та 100 польських злотих, які згідно курсу НБУ відповідають 771 грн., всього майна на суму 3970 грн., належного ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними, корисливими діями, таємно викрала чуже майно, вчинила крадіжку, злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Під час судового розгляду між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 укладена угода про примирення, за змістом якої ОСОБА_5 підтверджує факти, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, і заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття в скоєному. Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення цієї угоди та вважають, що неправомірними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 була заподіяна шкода, яка відшкодована. ОСОБА_4 констатує, що під час досудового розслідування йому були відшкодовані збитки, інших претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_5 він не має. ОСОБА_5 приносить ОСОБА_4 щирі вибачення за спричинену шкоду, завдані незручності через її неправомірні дії та зобов`язується надалі не вчиняти подібних дій щодо потерпілого. Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України, а саме, у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення цієї угоди (ст.473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно вимог ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого ОСОБА_5 визнала себе винуватою, віднесене до злочинів середньої тяжкості. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування визначено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

Цивільного позову в справі не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази в справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Керуючись ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 20 квітня 2018 року у кримінальному провадженні №0000674 від 28 березня 2018 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (на момент постановлення вироку у грошовому виразі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян складають 850 гривень).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий ОСОБА_6