АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1268/18 Справа № 214/6272/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши 26 липня 2018 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0002941 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2018 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білики, Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином 1832 грн. 67 коп. та 5000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання щодо речових доказів у відповідності до вимог закону.
За цим вироком ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
ОСОБА_8 09.10.2016 року приблизно о 21 год. 35 хв., знаходячись біля 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , здійснив напад на потерпілу ОСОБА_10 (вона ж ОСОБА_9 ), шляхом нанесення останній 3-ох ударів підручним молотком в область голови, спричинивши їй тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, та в результаті якого заволодів належною потерпілій сумкою чорного кольору із однією ручкою вартістю 481,36 грн., в якій знаходились: гроші у сумі 1400 грн. різними купюрами; ключі від квартири (матеріальної цінності для потерпілої не становить); паспорт громадянина України на ім`я потерпілої; ідентифікаційний код на ім`я потерпілої; банківські картки в кількості 4-х штук; дисконтні картки магазинів в кількості 5-ти штук (матеріальної цінності для потерпілої не становить); навушники гарнітура марки «Самсунг» білого кольору, вартістю 97,96 грн.; кільце біжутерія (матеріальної цінності для потерпілої не становить). Після чого, ОСОБА_8 покинув місце злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 (вона ж ОСОБА_9 ) матеріального збитку на загальну суму 1979,12 грн.
В апеляції:
- захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду змінити частині призначеного покарання, призначивши ОСОБА_8 покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, застосувавши до нього ст. 75 КК України.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, обвинувачений посилається на те, що призначене судом першої інстанції покарання є надто суворим та таким, що не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого.

Вказує, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому не було враховано всі обставини справи, а також дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, повернув потерпілій викрадене майно, повністю згоден з розміром матеріального збитку, визнав в повному обсязі уточнені позовні вимоги потерпілої. Крім того, судом першої інстанції не було враховано сімейний стан обвинуваченого, який одружений, має хвору малолітню доньку з відставанням у розвитку, яка потребує постійного лікування, обвинувачений не переховувався від суду, постійно проживає у м. Запоріжжя, раніше не судимий.

Заслухавши захисника, який просив задовольнити апеляційні вимоги, пом`якшивши обвинуваченому покарання та застосувати положення ст. 75 КК України, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 187 КК України, в апеляційній скарзі захисника не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що тяжкість покарання не відповідає особі обвинуваченого, а також те, що суд не правильно визначив міру покарання за ч. 1 ст. 187 КК України, не застосувавши до його підзахисного положення ст. 75 КК України, колегія суддів, вважає безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Так, санкція ч. 1 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Згідно вироку, суд за ч. 1 ст. 187 КК України призначив ОСОБА_8 покарання наближеної до найнижчої межі санкції статті у вигляді 3 років та 6 місяців позбавлення волі.
Визначений судом першої інстанції вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону та є наближеним до нижчої межі санкції.

При обранні такої міри і розміру покарання суд, як вбачається з вироку, врахував, що злочин вчинений останнім є тяжким, особистість обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом визначено щире каяття. Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом не встановлено.
Отже посилання захисника в апеляції на те, що суд не врахував наявність на утриманні трьох малолітніх дітей у обвинуваченого, його щире каяття є безпідставним, оскільки як вказано вище зазначені обставини при визначенні розміру і виду покарання судом першої інстанції було враховано у сукупності з іншими обставинами.
На переконання колегії суддів, з врахуванням обставин і способу скоєння злочину, покарання призначене ОСОБА_8 при зазначеному є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_8 від покарання на підставі ст. 75 КК України, з мотивів, які наведені в апеляційній скарзі захисника, оскільки судом призначене покарання є правомірним, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2018 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3