Справа № 676/2190/18
Провадження № 1-кп/676/281/18
ч.3 ст.368 КК України
УХВАЛА
24 травня 2018 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подiльський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю військового прокурора відділу військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_2 , захисників-адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , секретаря судового засідання ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про відсторонення обвинувачених від посади, -

встановив:
Судом розглядається кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3ст.368 КК України.

Військовий прокурор звернувся до суду з клопотаннями про відсторонення від посад обвинувачених. В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_8 обвинувачують у тому, що він, займаючи посаду командира військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_1 , будучи військовою службовою собою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, у порушення вимог ст.ст. 19,68 Конституції України, ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 11,16,58,59,66,67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», за попередньою змовою групою осіб, з заступником командира військової частини НОМЕР_1 з тилу - начальником тилу підполковником ОСОБА_9 , упродовж часу з 13 жовтня 2017 року по 22 лютого 2018 року вимагали та неодноразово отримували від ОСОБА_11 неправомірну вигоду 3000 грн. щомісячно за не створення перешкод у здійсненні ОСОБА_11 підприємницької діяльності на прилеглій до військової частини НОМЕР_1 території. Так, 30 листопада , 28 грудня 2017 року, 31 січня , 22 лютого 2018 року ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 у м.Кам`янець-Подільському, отримували від ОСОБА_11 щомісячно по 3000 грн. Дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кваліфіковані як тяжкий злочин передбачений ч.3ст. 368 КК України.

У клопотаннях прокурор посилався на обґрунтованість оголошених підозр, на те, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_9 вже було відсторонено від посади, а також припускав, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 можуть впливати на свідків, знищити чи підробити документи чи речі, які мають значення для правильного вирішення справи, а також іншим чином перешкоджатимуть судовому розгляду. Прокурор посилався на ст.65 Закону «Про запобігання корупції», як на безумовну підставу усунення обвинувачених від займаних посад.

Аналогічні мотиви прокурор виклав у своїх усних поясненнях підтримуючи клопотання в судовому засіданні.

Обвинувачені та їх захисники заперечили щодо задоволення клопотань прокурора. Захисники не вбачали підстав для усунення обвинувачених від займаних посад.

Суд заслухавши думку учасників, вивчивши надані сторонами документи, прийшов до висновку про необхідність відмовити прокурору у задоволенні його клопотань про відсторонення від посад обвинувачених.

Згідно ст.157 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При цьому, слід врахувати 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Відсторонення від посади є заходом забезпечення кримінального провадження, що суттєво обмежує право на працю і на заробіток, та негативно впливає на обов`язок особи утримувати інших осіб. Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначені у ст. 132 КПК України, у ній зазначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор серед іншого не доведе, що застосування певного заходу виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора та може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.

Прокурор не довів суду, що обвинувачені займаючи посаду командира і заступника командира зможуть знищити чи підробити речі, документи, які мають значення для суду, не довів і тверджень про те, що вони зможуть впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Твердження прокурора є припущеннями.

Прокурор не надав суду доказів того, що усунення від займаних посад є єдиним і необхідним заходом, який забезпечить належний судовий розгляд. Для цих цілей, є цілком достатнім покладення на обвинувачених обов`язку утримуватись від спілкування з свідками сторони обвинувачення з обставин справи, який до обвинувачених застосований ухвалою суду від 2 травня 2018 року. Одночасно, суд враховує, що ОСОБА_11 , який є головним свідком обвинувачення і який повідомив правоохоронні органи про вимагання незаконної винагороди, не знаходиться в будь-якому підпорядкуванні обвинувачених, не є військовим, не підзвітний і непідконтрольний їм, що виключає використання обвинуваченими повноважень для впливу на свідчення цього свідка. Доказів про порушення цього обов`язку прокурор не надав.

Підстав позбавляти обвинувачених права на працю і отримання заробітку за виконану роботу немає, адже це негативно вплине на виконання обвинуваченими батьківського обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей, та обов`язку щодо утримання пристарілих батьків. Підстав вважати, що обвинувачені зможуть вплинути на вже здобуті і зафіксовані докази, немає, адже ці докази зафіксовані у протоколах, документах та речах, які зберігає сторона обвинувачення.

При прийнятті рішення суд враховує звернення військового керівництва в особі начальника Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України генерал-лейтенанта ОСОБА_12 про невідсторонення полковника ОСОБА_8 від посади, оскільки таке, негативно вплине на якість та хід виконання службових (бойових) завдань особовим складом і на морально-психологічний стан військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та підпорядкованих підрозділів.

Документально встановлено, що обвинувачені раніше до кримінальної відповідальності не притягувались, виключно позитивно характеризуються, користуються авторитетом та довірою у особового складу військової частини НОМЕР_1 та підпорядкованих підрозділів, які виконують завдання в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, є учасниками бойових дій, за що нагороджувались, при цьому, ОСОБА_8 має державні нагороди, обидва мають пристарілих батьків та неповнолітніх дітей, яких утримують.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотань прокурора, оскільки це потягне негативні наслідки для інших осіб, що має враховуватись судом в силу вимог ч.2п.3 ст. 157 КПК України. Так, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження матиме певні негативні наслідки для обороноздатності Держави, негативно впливатиме на обов`язок утримання обвинуваченими неповнолітніх дітей та пристарілих батьків, порушуватиме їх право на працю і право на оплату праці.

Посилання прокурора на вимоги ст.65 Закону «Про запобігання корупції», як на безумовну правову підставу для усунення обвинувачених від посад в даному випадку є необґрунтованим, адже вказана норам є банкетною нормою та відсилає учасників правозастосування до вимог ст.157 КПК України.

Наведене в сукупності свідчить про відсутність правових і фактичних підстав для відсторонення від посад обвинувачених, а тому, у задоволенні клопотань прокурора слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 132, ст.ст. 154, 156, 157, 350, 370, 372 КПК України, суд

постановив:

Відмовити прокурору у задоволенні клопотання про відсторонення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 інженерна бригада).

Відмовити прокурору у задоволенні клопотання про відсторонення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від посади заступника командира бригади з тилу - начальника тилу 48 інженерної бригади Головного управління оперативного забезпечення Збройних сил України ( військова частина НОМЕР_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на остаточне судове рішення першої інстанції у цьому провадженні.

Повний текст ухвали оголошено 29 травня 2018 року.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду ОСОБА_1