Постанова
Іменем України

31 липня 2018 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:
головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009001, відносно:

ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменія, засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України);

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Ісайки Київської області, виправданого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

1. Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Як убачається зі змісту касаційної скарги прокурора, вимогою до касаційного суду є скасування вироку Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року та призначення нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме у незастосуванні закону, який підлягає застосуванню. Обґрунтовуючи наведене, прокурор указує на те, що в діях ОСОБА_8 наявний склад злочину, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується належними доказами, яким суд першої та апеляційної інстанцій дали неправильну оцінку, а частину з них не оцінили взагалі, що також у наслідку мало неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Зазначає також про недотримання апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України при постановленні ухвали за наслідками неповної та поверхневої перевірки доводів прокурора, викладених в апеляційній скарзі.

2. Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
2.1 Суд першої інстанції
Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року:
ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком приєднано частину невідбутого покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 29 грудня 2010 року та остаточно ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць;
ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;
ОСОБА_8 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і виправдано у зв`язку з недоведеністю факту вчинення ним вказаного злочину.
Також судом вирішено долю речових доказів та питання щодо процесуальних витрат.

2.2 Суд апеляційної інстанції
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_9 , який діяв в інтересах ОСОБА_6 , залишено без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без зміни.

2.3 Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
ОСОБА_6 під час невідбутого покарання за вчинення злочину проти власності, попередньо домовившись із ОСОБА_7 про вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, 11 липня 2013 року приблизно о 02-ї год., разом приїхали до будинку АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зайшли до під`їзду вказаного будинку, піднялися на восьмий поверх і підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя зламав верхній та нижній замки вхідних дверей, завдяки чому вони потрапили до приміщення квартири, звідки ОСОБА_6 , діючи повторно, та ОСОБА_7 таємно викрали 800 грн, вироби з дорогоцінних металів загальною вартістю 3 218,03 грн, виделку фруктову металеву вартістю 50 грн, 8 виделок металевих вартістю 240 грн, а також ноутбук вартістю 2500 грн. Після чого ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 , який не знав про злочинні наміри останніх, щоб він допоміг перенести викрадені речі до автомобіля, і пішов до виходу. ОСОБА_6 залишився у приміщенні квартири, заховав викрадений ноутбук у свою сорочку і вийшов із квартири, щоб піти на вулицю. ОСОБА_7 біля виходу з під`їзду передав ОСОБА_8 сумку з викраденими речами, після чого повернувся до приміщення під`їзду, а ОСОБА_8 пішов до автомобіля і поклав сумку до салону. Таким чином, своїми спільними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завдали потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 6 808,03 грн.

3. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та інших учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні суду касаційної інстанції підтримала касаційну скаргу прокурора частково, просила скасувати ухвалу апеляційного суду із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

4. Джерела права й акти їх застосування
4.1 Кримінальний процесуальний кодекс України
Стаття 284. Закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи
Частина 1. Кримінальне провадження закривається в разі, якщо:
5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Частина 7. Якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

4.1.1 Стаття 370. Законність, обґрунтованість і вмотивованість судового рішення
Частина 1. Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Частина 2. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Частина 3. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Частина 4. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 419. Зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Частина 2. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

5. Мотиви та висновки Верховного Суду
5.1 Щодо меж розгляду провадження судом касаційної інстанції
З урахуванням доводів, викладених у касаційній скарзі, та меж перегляду судом касаційної інстанції оскаржуваного судового рішення, встановлених КПК України, розгляд провадження здійснено судом у частині висновків суду про виправдання ОСОБА_8 .

5.2. Щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону
За матеріалами кримінального провадження встановлено, що суд дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що ґрунтується на аналізі зібраних у провадженні доказів, оцінених судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України (показання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; даних, що містяться у висновках судово-медичних експертиз, протоколах огляду місця події).
Суд перевірив і спростував повною мірою доводи сторони обвинувачення щодо наявності в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з відсутністю достатніх та допустимих доказів доведення факту його участі у вчиненні інкримінованого йому злочину органом досудового розслідування.
За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження дії ОСОБА_8 у силу презумпції невинуватості не можуть бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України через недоведеність факту вчинення злочину останнім.
На вказаний вирок було подано апеляційні скарги, в тому числі й прокурором, який заперечив висновки суду про недоведеність винуватості ОСОБА_8 в інкримінованому злочині, стверджував про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, винуватість останнього вважав доведеною зібраними у провадженні доказами. У зв`язку з чим просив апеляційний суд вирок відносно ОСОБА_8 скасувати та закрити провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Як встановлено матеріалами провадження ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до ухвалення вироку відносно нього.
Судом апеляційної інстанції не перевірено наявність обставин, які були необхідними щодо продовження провадження в суді першої інстанції для реабілітації померлого ОСОБА_8 та не зазначено про це в ухвалі.

Тому доводи на необхідність закриття провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі прокурора, апеляційним судом належним чином не перевірено, а отже не спростовано.
Відсутність в ухвалі апеляційного суду належного мотивування прийнятого рішення ставить під сумнів її законність, а отже визнається істотним порушенням вимог процесуального закону та є підставою для скасування ухвали із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 436, 438, 439, 441, 442 КПК України, пунктами 46 параграфа 3 «Перехідні положення» розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», Верховний Суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року відносно виправданого ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3