Ухвала
Іменем України
17 жовтня 2018 р.

м. Київ
справа № 127/7206/18

провадження № 51-9255ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 03 липня 2018 року,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання.
Апеляційний суд Вінницької області ухвалою від 03 липня 2018 року вказану ухвалу залишив без змін.
У касаційній скарзі засуджений просить скасувати вказану ухвалу та розглянути його клопотання про звільнення від відбування покарання.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додану до неї копію судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до вимог ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, воно стосується питань, пов`язаних з виконанням вироку, і постановлене відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК України.
У ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів, у випадках, встановлених законом.
Частиною 6 ст. 539 вказаного Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду клопотання суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку, однак касаційне оскарження такої ухвали не передбачено цією нормою закону.
Крім того, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України передбачено, що учасники судового процесу та інші особи забезпечуються правом на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, законом не передбачено касаційного перегляду судового рішення, постановленого у порядку виконання судових рішень.
Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема цей Суд у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
З огляду на викладене, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 03 липня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3