Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, непрацюючої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

20 липня 2018 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Клопотання погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 , отримано ОСОБА_5 19 липня 2018 року о 17 год. 20 хв.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

За вказаним фактом 12 червня 2018 року було розпочате кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0005692 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

19 липня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваній, слідчий посилається на те, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з мотивів викладених у клопотанні, вислухавши думку підозрюваної та її захисника, які заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилались на необґрунтованість підозри, відсутність ризиків та просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 177 КПК України регламентується, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням наведених обставин, з оглядом на ст.ст.177, 194 КПК України, під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованості підозри.
Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.06.2018 року, протоколом огляду місця події від 12.06.2018 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 29.06.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.06.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.06.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.06.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.07.2018 року, протоколом повторного допиту свідка ОСОБА_10 від 12.07.2018 року, протоколом повторного допиту свідка ОСОБА_11 від 07.07.2018 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.07.2018 року з довідкою, протоколом огляду речей від 18.07.2018 року, повідомленням про підозру від 19.07.2018 року, протоколом допиту підозрюваної від 19.07.2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що вони наявні, з огляду на специфіку злочину, за яким оголошено підозру, та тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винною у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

При цьому слід зазначити, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними («Stogmuller v.Austria»).

Підозрювана ОСОБА_5 запевнила слідчого суддю, що не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, або іншим чином впливати на кримінальне провадження та постійно з`являтись за першим викликом до слідчого.

Таким чином, на час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,в силу ст. 89 КК України не судима, а отже прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні сторони обвинувачення.

Разом з тим, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, мають місце ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, проте слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу як домашній арешт є невиправдано суворим запобіжним заходом. Зокрема, хоча повідомлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою, однак з огляду на дані про особу підозрюваної, її вік, міцність соціальних зв`язків, сімейний і майновий стан та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які свідчать на користь зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, в даному кримінальному провадженні існує можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Тому слідчий суддя приходить до висновку, що відносно підозрюваної ОСОБА_5 може бути застосований більш м`який запобіжний захід. У зв`язку з цим слідчий суддя переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у зв`язку з чим клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Саме особисте зобов`язання, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваною процесуальних обов`язків. З цією метою слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

- не виїжджати за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання;

Керуючись ст.ст. 177-179, 181, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та покласти на неї такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

- не виїжджати за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання;

Термін дії обов`язків покладених судом визначити до 20 вересня 2018 року, включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1