1Справа № 335/3961/18 1-кп/335/484/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 17.01.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 17.01.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Законним представником ОСОБА_6 у судовому засіданні заявлено клопотання про призначення комісійної стаціонарної судово-психіатричної експертизи, доручивши її проведення КЗ „Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня.

Прокурор, представник потерпілої та потерпіла проти призначення експертизи заперечували.

Вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 з 2010 року знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: „Шизофреноподібний розлад внаслідок органічного ушкодження головного мозку, ускладнений вживанням ПАР, що підтверджується довідкою КУ „Обласна клінічна психіатрична лікарня ЗОР № 607-дпв від 09.02.2018 року.

Згідно довідки КУ „Обласний клінічний наркологічний диспансер Запорізької обласної ради № 538 від 09.02.2018 року, ОСОБА_5 перебував на диспансерному обліку з 01.11.2001 року по 15.09.2015 року „Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів, психостимуляторів. Синдром залежності. З обліку знятий за у зв`язку із переведенням до іншої медичної установи.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 126 від 20.03.2018 року, який долучений до матеріалів справи, ОСОБА_5 в період вчинення інкримінованих йому дій виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у вигляді шизофреноподібного розладу внаслідок органічного ураження головного мозку (енцефалопатія складного генезу токсичного, посттравматичного), маячний синдром. Не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними на час вчиненні інкримінованого злочину та на теперішній час за своїм психічним станом. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Відповідно до ч. 3 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Виходячи з наданих суду матеріалів клопотання, суд приходить до висновку, що проведення повторної експертизи у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 є недоцільним, оскільки матеріали клопотання містять дані щодо психічного здоров`я ОСОБА_5 на час вчинення злочину та на теперішній час, в тому числі щодо можливості усвідомлення останнім своїх дій.

Виходячи з висновку судово-психіатричної експертизи № 126 від 20.03.2018 року, яким встановлено, що ОСОБА_5 за станом здоров`я потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, суд приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо даних для прийняття судом рішення за клопотанням відносно ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 242, 332, 333, 509, 513 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання законного представника ОСОБА_6 про призначення комісійної стаціонарної судово-психіатричної експертизи залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1