АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційні скарги представника ТОВ «Одеса Аеропорт Девелопмент», адвоката ОСОБА_6 , та представника ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса», адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07 березня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено частково клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , погоджене заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса», шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися ним, а саме на: пасажирський термінальний комплекс, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 8998, 8 кв.м., розташований за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, реєстраційний номер 101; нежитлові будівлі та споруди, об`єкти житлової нерухомості загальною площею 31269, 8 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, реєстраційний номер 01; виробничо-відновлювальний комплекс бази відпочинку «Політ», об`єкт житлової нерухомості, до складу якого входять котеджи «Б», «В», «Г», «Д», кожен з яких 54, 8 кв.м., розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Грибівка, вул. Приморська, 14-А, реєстраційний номер 37; незавершене будівництво, об`єкт житлової нерухомості, що складається з літери «А3» - пасажирський термінальний комплекс, рік будівництва 2013, загальною площею 26 304 кв.м., розташований за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, реєстраційний номер 01; а також накладено арешт на майно ТОВ «Одеса Аеропорт Девелопмент», а саме на 75% корпоративних прав на ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса», шляхом заборони їх відчуження та розпоряджання.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування даного заходу кримінального провадження з метою забезпечення спеціальної конфіскації та збереження речових доказів.

В поданих апеляційних скарга представники ТОВ «Одеса Аеропорт Девелопмент» та ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса» просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання детектива про арешт майна відмовити. Так, апелянти зазначають про відсутність підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження. В обґрунтування своєї позиції, апелянти посилаються на ті обставини, що посадовим особам вказаних товариств про підозру не повідомлено, а факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ст. 366-1КК України вважають не достатнім для обґрунтованості підозри. Крім того, на думку адвокатів, стороною обвинувачення не доведено відповідності арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України. Також, апелянти зазначають, що такий вид заходу забезпечення кримінального провадження має негативні наслідки для ТОВ «Одеса Аеропорт Девелопмент» та ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса», оскільки через арешт майна дані товариства фактично позбавленні можливості здійснювати свою підприємницьку діяльність.

Одночасно представники зазначають, що розгляд клопотання детектива відбувся без повідомлення власників майна. 03 квітня 2018 року вони отримали лише резолютивну частину постановленого судом рішення. Повний текст ухвали слідчого судді, на момент подання апеляційних скарг, їм не надано.

Представники ТОВ «Одеса Аеропорт Девелопмент» та ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса», будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися.

Від представників ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса», адвокатів ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що вони приймають участь у іншій справі яка розглядається в Солом`янському районному суді міста Києва, стороною якої є ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса».

Разом з тим, розгляд вказаної справи призначено на 16 липня 2018 року на дев`яту годину. Натомість, розгляд справи в суді апеляційної інстанції призначено на 16 липня 2018 року на 13 год. 00 хв., що вказує на відсутність поважних причин неявки вказаних осіб в судове засідання Апеляційного суду міста Києва.

Від представників ТОВ «Одеса Аеропорт Девелопмент» жодних повідомлень та клопотань з приводу їх неявки не надійшло.

Таким чином, враховуючи тривалий час на протязі якого справа перебуває в провадженні Апеляційного суду міста Києва, наявність відомостей про належне повідомлення учасників провадження про дату її розгляду, а також відсутність обставин, які б вказували на об`єктивність причин, що завадили представникам вище зазначених товариств прибути в судове засідання, а також приймаючи до уваги, що доводи останніх про те, чому вони вважають ухвалу слідчого судді необґрунтованою і незаконною, викладені в їх апеляційних скаргах, колегія суддів, виходячи з положень ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, визначила за можливе розглянути дану справу за відсутності представників ТОВ «Одеса Аеропорт Девелопмент» та ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса».

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання детектива про арешт майна відбувся без повідомлення власників цього майна та їх представників, а 03 квітня 2018 року останніми було отримано лише резолютивну частину постановленого судом рішення, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, приходить до висновку про своєчасність оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується посилань апелянтів на помилковість висновків слідчого судді щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відносно ТОВ «Одеса Аеропорт Девелопмент» та ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса», то дослідивши надані суду матеріали, колегія суддів вважає їх необґрунтованими у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання детектива про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, Головним підрозділом детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000214 від 24 червня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ст. 366-1 КК України.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що службові особи Одеської міської ради за попередньою змовою зі службовими особами КП «Міжнародний аеропорт Одеса» та ТОВ «Одеса аеропорт Девелопмент», реалізуючи злочинні наміри, спрямовані на заволодіння комунальним майном, в супереч нормам Положення виконавчого комітету Одеської міської ради «Про порядок та умови проведення конкурсу з вибору стратегічного партнера з метою реконструкції та модернізації Міжнародного аеропорту «Одеса» та статті 14 Закону України «Про державно-приватне партнерство», без проведення конкурсу у порушення норм ст.ст. 63, 75 Повітряного кодексу України, ініціювали та забезпечили прийняття Одеською міською радою рішень № 731-VI від 29 квітня 2011 року та № 835-VI від 08 липня 2011 року, на підставі яких Одеською міською радою та ТОВ «Одеса аеропорт Девелопмент» (засновник компанія «Odessa airport development Ltd.» (Великобританія», під виглядом залучення інвестиційних коштів у сумі 120-160 мільйонів доларів США для реконструкції злітної смуги і терміналу аеропорту, створено ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса».

При цьому, рішення № 731-VI було підробленим, так як депутати не голосували за нього у тому вигляді в якому воно було опубліковано Одеською міською радою, а саме, де визначено ТОВ «Одеса аеропорт Девелопмент» як підприємство, яке буде інвестором для аеропорту.

На виконання вище зазначених рішень «Про заходи щодо реконструкції та розвитку Міжнародного аеропорту Одеса», в якості вкладу до статутного капіталу створеного Товариства, Одеська міська рада 31 жовтня 2011 року передала основні засоби КП «Міжнародний аеропорт «Одеса», які забезпечували діяльність вказаного підприємства, таким чином перевела майно у приватну власність.

При цьому не було виконано частину рішення № 835-VI, а саме пунктами 9-11 не укладено договір «Про спільну діяльність» між ТОВ «МАО» та КП «МАО», яким передбачалось будівництво Нового терміналу та злітної смуги аеропорту, що свідчило про отримання ТОВ «МАО» комунального майна без обов`язку будівництва та залучення інвестицій у сумі 90-120 мільйонів доларів США, тих істотних умов на яких приймалося рішення про передачу майна Товариству.

З метою зменшення частки Одеської міської ради у новоствореному підприємстві службові особи використали для реєстрації товариства висновок ПП «Бюро Маркуса» виконаний станом на 31 березня 2011 року, який на дату передачі 31 жовтня 2011 року вже не був дійсним та зроблений лише на підставі балансової вартості майна КП «Міжнародний аеропорт «Одеса» без врахування інших вагомих факторів, у відповідності до якого вартість майна складала 118 мільйонів гривень.

Натомість, ТОВ «Одеса аеропорт Девелопмент» створюючи видимість виконання зобов`язань по внесенню коштів до статутного капіталу ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса», нібито внесло до нього грошові кошти в сумі 355 мільйонів гривень (177 700 000, 00 грн. у листопаді 2011 року та 177 300 000, 00 грн. у жовтні 2012 року), з яких перша частина одразу в день їх перерахування стала заставним майном як гарантія кредитних зобов`язань по ряду кредитних договорів підприємства, що не мали ніякого відношення до господарської діяльності аеропорту, що фактично обмежило можливість їх використання у господарській діяльності підприємства та порушило умови п. 4 договору «Про корпоративні принципи управління Товариством», якими було заборонено використання грошових коштів статуту до початку будівництва аеродромного терміналу, в сумі більше ніж 10 % від уставного фонду.

При цьому, першу частину статутного капіталу на р/р ТОВ «МАО» № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ «ФінБанк» було перераховано через р/р НОМЕР_2 компанії «Odessa airport development Ltd.» з р/р ТОВ «ОАД» 3440 відкритого в тому ж банку. А поповнення р/р НОМЕР_2 компанії «Odessa airport development Ltd.» відбулося з кіпріотського та латвійського банків.

Другу частину статутного капіталу було сформовано фіктивно, так як перерахуванню цих коштів на рахунок ТОВ «МАО» передувало їх відрахування з цього підприємства в той же період та тими ж сумами, що і поповнення статутного капіталу, на рахунок компанії «Carosan Trading LTD» № НОМЕР_3 , відкритий в банку «Regional Investment Bank JSC» (Riga, Latvia), ніби то як в рахунок купівлі обладнання по контракту № 24/2-2012 та на ТОВ «Проджекті-Ка».

При цьому, у вказаний період розпорядником рахунків «Carosan Trading LTD» та «Odessa airport development Ltd.» була одна і та ж особа ОСОБА_11 .

Крім того, встановлено, що обладнання від «Carosan Trading LTD» кордон України не перетинало, а у відповідності до наказу Мінекономрозвитку і торгівлі України № 1270 від 04 серпня 2016 року, відносно цього підприємства застосовано спеціальні санкції індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України, за порушення порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті.

У вказаний спосіб було сформовано статутний капітал ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса», у якому частки розподілені наступним шляхом: 25 % за Одеською міською радою (118 млн. грн., внесені майном КП «Міжнародний аеропорт «Одеса») та 75 % - за ТОВ «Одеса аеропорт Девелопмент» (шляхом внесення грошових коштів у сумі близько 355 млн. грн..), чим унеможливлено прийняття міською радою будь-яких рішень в органах управління товариством.

В подальшому службові особи, заволодівши у такий спосіб комунальним майно, забезпечили укладання під його заставу кредитного договору між ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса» та Державним експертно-імпортним банком «Укрексімбанк» від 16 жовтня 2013 року на відкриття не відновлювальної кредитної лінії у сумі 30 мільйонів доларів США на будівництво термінального комплексу аеропорт «Одеса». З вказаної кредитної лінії ТОВ «МАО» у 2013 році отримало кошти в сумі 18,25 мільйонів доларів США, які одразу конвертувало та перерахувало їх на ТОВ «Проджекті-Ка» з призначенням платежу будівництво термінального комплексу.

З метою відновлення порушених прав територіальної громади міста Одеса та повернення майна в комунальну власність, Одеською міською радою подано позов до ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса» та засновника вказаного товариства ТОВ «Одеса аеропорт Девелопмент», в результаті розгляду якого постановою Вищого господарського суду України від 14 квітня 2015 року та рішенням Господарського суду Одеської області від 13 липня 2015 року встановлено, що майно КП «Міжнародний аеропорт «Одеса» було незаконно відчужено, а останнім рішенням визнано недійсним п. 6.3.1 ст. 6 Статуту ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса» та додаток № 1 до Статуту, що містить перелік майна, що передається Одеською міською радою в якості внеску до статутного капіталу ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса», таким чином судом скасовано факт передачі майна Товариству та повернуто майно КП «Міжнародний аеропорт «Одеса».

Проте, під час розгляду апеляційної скарги, поданої ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса» та ТОВ «Одеса аеропорт Девелопмент» на вказане рішення, Одеським міським головою ОСОБА_12 , в порушення вимог ст.ст. 26, 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та всупереч попередній правовій позиції, підписано мирову угоду, відповідно до якої ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса» зобов`язалась повернути лише десять об`єктів із переліку майна, що було раніше внесено до статутного капіталу ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса», а також припинено дію вказаного вище договору про корпоративні принципи управління, внаслідок чого скасовано будь-які зобов`язання ТОВ «Одеса аеропорт Девелопмент» перед Одеською міською радою, зокрема залучення інвестиційних коштів в сумі 90-120 мільйонів доларів США для будівництва аеродромної злітно-посадкової смуги та зафіксовано факт незаконної перереєстрації комунального майна, яке залишено у власності ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса».

Отже, за вище вказаних обставин, протягом 2011-2012 років відбулося заволодіння основними засобами Міжнародного аеропорту Одеса, які на даний час належать ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса» і є предметом вчинення цього злочину.

В результаті незаконного відчуження комунального майна, здійснюючи аеропортову діяльність, яку повинно було здійснювати КП «Міжнародний аеропорт «Одеса», ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса», в період з 2012 по 2016 років отримано дохід в сумі 1 млрд. 118 млн. грн.

Крім того, в період з 2013 по 2016 років, за рахунок кредитних коштів в сумі 18, 25 мільйонів доларів США, отриманих під заставу цих основних засобів в АТ «Укрексімбанк» та прибутку від діяльності аеропорту за період 2011-2016 ТОВ «МАО» побудувало на території аеропорту Новий Термінал.

При цьому, тіло вказаного кредиту практично не погашається з моменту його отримання, а станом на 26 грудня 2017 року заборгованість по ньому становить 23 591 868, 22 долари США.

В результаті незаконної діяльності пов`язаної з відчуженням комунального майна КП «Міжнародний аеропорт «Одеса» у відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса» належить наступне майно: пасажирський термінальний комплекс, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 8998, 8 кв.м., розташований за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, реєстраційний номер 101; нежитлові будівлі та споруди, об`єкти житлової нерухомості загальною площею 31269, 8 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, реєстраційний номер 01; виробничо-відновлювальний комплекс бази відпочинку «Політ», об`єкт житлової нерухомості, до складу якого входять котеджи «Б», «В», «Г», «Д», кожен з яких 54, 8 кв.м., розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Грибівка, вул. Приморська, 14-А, реєстраційний номер 37; незавершене будівництво, об`єкт житлової нерухомості, що складається з літери «А3» - пасажирський термінальний комплекс, рік будівництва 2013, загальною площею 26 304 кв.м., розташований за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, реєстраційний номер 01.

Крім того, у результаті вчинення протиправних дій, у відповідності до укладеного договору «Про корпоративні принципи управління Товариством» між Одеською міською радою та ТОВ «Одеса аеропорт Девелопмент» від 21 жовтня 2011 року, вказаному товариству незаконно почали належати корпоративні права на спільно створене ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса», а саме 75 % таких прав.

Звертаючись з клопотанням про арешт вказаного майна, детектив зазначив, що метою застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є збереження цього майна як речового доказу.

Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для задоволення поданого клопотання та накладення арешту на зазначене в ньому майно.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.
Таким чином, чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Вказаних вимог закону детективом, при зверненні до суду з клопотанням про арешт майна, дотримано.
Так, доводи клопотання та додані до нього матеріали містять достатньо даних, які дають підстави вважати, що майно ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса», а саме: пасажирський термінальний комплекс, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 8998, 8 кв.м., розташований за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, реєстраційний номер 101; нежитлові будівлі та споруди, об`єкти житлової нерухомості загальною площею 31269, 8 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, реєстраційний номер 01; виробничо-відновлювальний комплекс бази відпочинку «Політ», об`єкт житлової нерухомості, до складу якого входять котеджи «Б», «В», «Г», «Д», кожен з яких 54, 8 кв.м., розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Грибівка, вул. Приморська, 14-А, реєстраційний номер 37; незавершене будівництво, об`єкт житлової нерухомості, що складається з літери «А3» - пасажирський термінальний комплекс, рік будівництва 2013, загальною площею 26 304 кв.м., розташований за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, реєстраційний номер 01; а також майно ТОВ «Одеса Аеропорт Девелопмент», а саме 75% корпоративних прав на ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса», могло бути об`єктом протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом, а також може бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.
Крім того, слід зазначити, що постановою старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів ОСОБА_8 від 26 лютого 2018 року вказане майно визнано речовими доказами.
На даній стадії кримінального провадження слідчий суддя, суд, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Надані детективом матеріали містять такі дані, що у відповідності до положень ст. 170 КПК України є підставою для задоволення поданого ним клопотання.
Таким чином, посилання представників ТОВ «Одеса Аеропорт Девелопмент» та ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса» на недоведеність стороною обвинувачення відповідності арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України є безпідставними та спростовуються вище зазначеними обставинами.
Що стосується доводів апеляційних скарг на відсутність у посадових осіб ТОВ «Одеса Аеропорт Девелопмент» та ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса» статусу підозрюваних чи обвинувачених у кримінальному провадженні № 0000214, що на думку останніх вказує на відсутність підстав для застосування відносно цих товариств такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу
За таких обставин, законодавець не забороняє накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів щодо осіб, які не перебувають у процесуальному статусі підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого. Єдиним критерієм для застосування такого обмежувального заходу з метою визначеною у п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є наявність достатніх підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом кримінального правопорушення.
Також, не погоджується колегія суддів і з доводами сторони захисту про відсутність обґрунтованої підозри. Виходячи через призму практики Європейського суду з прав людини, обґрунтованість підозри визначається наявністю фактів і даних, які б вказували на ймовірне вчинення злочину. Сукупність наданих суду матеріалів є достатньою вважати про ймовірність вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ст. 366-1 КК України.
Таким чином, з урахуванням вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, у зв`язку з чим є законною та обґрунтованою, а відтак колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення цього кримінального провадження.
За таких обставин, подані апеляційні скарги, за викладених в них доводів, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07 березня 2018 року, якою задоволено частково клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , погоджене заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса», шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися ним, а саме на: пасажирський термінальний комплекс, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 8998, 8 кв.м., розташований за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, реєстраційний номер 101; нежитлові будівлі та споруди, об`єкти житлової нерухомості загальною площею 31269, 8 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, реєстраційний номер 01; виробничо-відновлювальний комплекс бази відпочинку «Політ», об`єкт житлової нерухомості, до складу якого входять котеджи «Б», «В», «Г», «Д», кожен з яких 54, 8 кв.м., розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Грибівка, вул. Приморська, 14-А, реєстраційний номер 37; незавершене будівництво, об`єкт житлової нерухомості, що складається з літери «А3» - пасажирський термінальний комплекс, рік будівництва 2013, загальною площею 26 304 кв.м., розташований за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, реєстраційний номер 01; а також накладено арешт на майно ТОВ «Одеса Аеропорт Девелопмент», а саме на 75% корпоративних прав на ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса», шляхом заборони їх відчуження та розпоряджання, залишити без змін, а апеляційні скарги представника ТОВ «Одеса Аеропорт Девелопмент», адвоката ОСОБА_6 , та представника ТОВ «Міжнародний аеропорт Одеса», адвоката ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не

підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2261/2018 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанціїОСОБА_13
Доповідач ОСОБА_1