Справа № 200/8323/18
провадження №1-кс/200/5447/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001196 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

14 травня 2018 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання про арешт майна в якому слідчий просить накласти арешт на вантажний самоскид-С «Камаз 5511» д/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , сіро-зеленого, 1982 року випуску, власником якого є тавакалян ОСОБА_4 та який був виявлений 07.05.2018 в ході огляду місця події, за адресою: м. Дніпро, проїзд Олександра Гальченка.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001196 від 07 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.05.2018 до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 , 1961 р.н. про те, що 07.05.2018, приблизно о 1 год. 30 хв. невстановлена особа, знаходячись на території ПрАТ «ІнтерМікро Дельта Інк», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Бориса Кротова, 24, вчинила незаконні дії щодо майн, яке належить ПрАТ «ІнтерМікро Дельта Інк» та на яке накладено арешт.

У судове засідання слідчий, прокурор не з`явилися причини не явки суду не повідомили.
Перевіривши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема,при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення,розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваних, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно з ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже субєкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У відповідності до вимог ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове , до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину чи знаряддям вчинення злочину , підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб , конфіскації у юридичної особи , для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до ч.2ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення :-збереження речових доказів; -спеціальної конфіскації;-конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;-відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення чи стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди.
Так, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку, арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.
При накладенні арешту на майно, слідчий суддя має обовязково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження , однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для предявлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Окрім того, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту ст. 173 КПК України.
В даному випадку, слідчий та прокурор в судове засідання не з?явились, заяв, щодо розгяду клопотання за їх відсутності до суду не надходило, що позбавило слідчого суддю можливості вислухати доводи слідчого та прокурора про необхідність накладення арешту на вказане майно та розглянути клопотання по суті.
Керуючись вимогами ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001196 про арешт майна відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1