Справа № 296/2787/18
УХВАЛА
Іменем України
30 березня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане до суду в межах кримінального провадження № 0000498, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іршанськ, Володарсько-Волинського (на даний час Хорошівського) району Житомирської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, що утримує двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , не судимого,

що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2018 р. до слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира звернувся т.в.о. заступника начальника СВ Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000498, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В клопотанні посилається на те, що 27.03.2018 року близько 22 години ОСОБА_6 , перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в ході телефонної розмови зі своєю дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дізнався про те, що її батько - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння та вчиняє неправомірні дії відносно неї. Після даної розмови у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень батьку дружини - ОСОБА_8 ..

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , попросив свого знайомого ОСОБА_9 завезти його до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому постійно проживають наступні особи, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на що останній погодився. Окрім цього ОСОБА_6 попросив своїх двоюрідних братів - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 поїхати разом з ним, не ставлячи останніх до відома з приводу запланованих ним злочинних дій направлених на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , на що останні погодились і поїхали разом із ним.

Приїхавши близько 00 годин 28.03.2018 до житлового будинку ОСОБА_8 , що розташований по АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 зайшов до вказаного будинку та запропонував ОСОБА_8 вийти з будинку та сісти до салону автомобіля, належного ОСОБА_9 для того, щоб виманити його з будинку, на що останній погодився та виконав вищезазначені дії.

Після цього, ОСОБА_6 попросив ОСОБА_9 відвезти його до автодороги сполученням «Мелені-Чоповичі», на що останній погодився. Приїхавши на місце, вказане ОСОБА_6 , а саме на ділянку вказаної автодороги +2,4 км від с. Мелені Коростенського району сказав ОСОБА_8 вийти з автомобілю, на що останній погодився. Після чого за ОСОБА_8 з автомобілю вийшов ОСОБА_6 разом із двоюрідними братами, який в подальшому зініціював конфлікт з ОСОБА_8 на ґрунті його постійного зловживання спиртними напоями та вчинення неправомірних дій відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , в ході якого, умисно наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в область грудей, внаслідок якого ОСОБА_8 присів, а ОСОБА_6 продовжив наносити удари по тулубу ОСОБА_8 та в подальшому наніс останньому близько 7 ударів в область живота та спини кулаками рук, після чого наніс один удар кулаком в область обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: політравми; закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; закритої травми живота; забою грудної клітини; розриву селезінки, множинних розривів печінки; внутрішньочеревної кровотечі; геморрагічного шоку II ступеню; обширних підшкірних гематом передньої черевної стінки, грудної клітини, обох верхніх кінцівок; параорбітальної гематоми зліва, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

По даному факту 28 березня 2018 року слідчим відділом Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області, були внесені відомості до ЄРДР за №0000498.

29 березня 2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

На підтвердження вини підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення слідчим наведено наступні докази: повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 ; рапорти працівників Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області про обставини вчинення злочину.

З посиланням на викладене, слідчий у клопотанні вказує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо останнього покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор і слідчий заявлене клопотання у судовому засіданні підтримали із зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний та адвокат просили обрати менш суворий запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не має, а доводи, викладені слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не знайшли свого саме повного підтвердження в ході судового розгляду.

Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Не знайшли свого повного підтвердження доводи слідчого, викладені в клопотанні щодо спрямованості підозрюваним переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який вважається не судимим, має постійне місце проживання в Коростенському районі, Житомирської області, у нього на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, що вказує на наявність соціальних зв`язків, а також приймаючи до уваги відношення потерпілого до скоєного (а.с.40), слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

1) заборонити залишати житло, за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 22 години по 07 годину наступного дня;

2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) утримуватися від спілкування із свідками і потерпілим з приводу обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 ..

Ознайомити підозрюваного під розпис з ухвалою суду.

Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, шляхом звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Копію ухвали суду направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для відома.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1