У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді головного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природнього середовища відділу інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Київській області, вдівця, маючого на утриманні неповнолітню дитину, з вищою освітою, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 25.06.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и в :
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернувся старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 368 КК України.

Вказане клопотання погоджено прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 .

В обгрунтування заявленого клопотання слідчий ОСОБА_7 зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000100 від 25.06.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Вказує, що на даний час досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 перебуваючи на посаді головного спеціаліста державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Київської області відділу інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Київській області, 20.06.2018 року, разом із ОСОБА_8 , з метою здійснення планової перевірки прибув до ТОВ «Агрофірма-Надія», за адресою: Київська область, Тетіївський район, с. Горошків, вул. Лантушенка, 2.

Цього ж дня, точний час слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем знаходження ТОВ «Агрофірма-Надія», зловживаючи своїм службовим становищем, висунув вимогу представнику товариства ОСОБА_9 про надання йому неправомірної вигоди у розмірі 12 000,00 грн. за не складання відносно директора підприємства протоколів про адміністративні правопорушення за всі виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства та вимог щодо стандартів, метрологічних норм і правил у сфері охорони навколишнього природного середовища, а складання лише кількох протоколів за правопорушення з мінімальним штрафом, тим самим вимагав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду.

В подальшому, 02.08.2018 року, о 12 год. 11 хв., ОСОБА_4 перебуваючи біля адміністративної будівлі Державної екологічної інспекції у Київській області за адресою: м. Київ, вул. Преображенська, 25, зустрівся із ОСОБА_9 , під час розмови ОСОБА_4 підтвердив свої вимоги, які він висунув ОСОБА_9 20.06.2018 року та підтвердив розмір неправомірної вигоди у сумі 12 000,00 грн. і надав йому копію припису від 20.06.2018 року № б/н про усунення порушення природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки, на якому було зазначено номер банківської картки, на який необхідно перерахувати зазначену неправомірну вигоду.

10.08.2018 року, близько 11 год. 05 хв., ОСОБА_4 зі свого номеру мобільного телефону через Інтернет додаток для миттєвого обміну повідомленнями «Viber» надіслав ОСОБА_9 фотознімок банківської картки АТ КБ «Приватбанк» з номером НОМЕР_1 , на яку потрібно перераховувати грошові кошти в якості неправомірної вигоди. При цьому, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 , що указана банківська картка належить його дочці ОСОБА_10 .

Цього ж дня, о 11 год. 13 хв., ОСОБА_9 перебуваючи в приміщенні відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 10А, перерахував грошові кошти в сумі 12 000,00 грн. в якості неправомірної вигоди на вимогу ОСОБА_4 , на банківську картку № НОМЕР_1 .

У подальшому, цього ж дня під час затримання та особистого обшуку

ОСОБА_4 , в нього виявлено та вилучено банківську картку АТ КБ «Приватбанк» з номером НОМЕР_1 , на яку ОСОБА_9 було перераховано неправомірну вигоду в сумі 12 000,00 грн.

10.08.2018 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
10.08.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У клопотанні слідчий вказує, що повідомлена ОСОБА_4 підозра повністю підтверджується доданими до клопотання доказами.

Зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання; крім того, підозрюваний має доступ до всіх документів, що знаходяться у відділі та може сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може здійснювати вплив на осіб, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій; перебування ОСОБА_4 на посаді, сприяло вчиненню вказаного кримінального правопорушення, та його перебування на волі може сприяти вчиненню аналогічних кримінальних правопорушень.

Як наслідок просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з альтернативним визначенням застави у розмірі 900 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 585 800,00 грн., та покласти на підозрюваного обов`язки, що передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні його доводам.

Підозрюваний та його захисник проти заявленого клопотання заперечили, вважають повідомлену підозру необґрунтованою, звертають увагу, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, зокрема є вдівцем, має на утриманні неповнолітнього сина, та матір загиблої в ДТП дружини, позитивно характеризується за місцем праці та проживання, а тому до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний із позбавленням волі.

Заслухавши доводи прокурора на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0000100 від 25.06.2018 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

10.08.2018 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, цього ж дня йомуповідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що зловживаючи своїм службовим становищем, висунув вимогу, а в подальшому отримав від представника ТОВ «Агрофірма-Надія» - ОСОБА_9 , неправомірну вигоду у розмірі 12 000,00 грн. за не складання відносно директора підприємства протоколів про адміністративні правопорушення за всі виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства та вимог щодо стандартів, метрологічних норм і правил у сфері охорони навколишнього природного середовища, а складання лише кількох протоколів за правопорушення з мінімальним штрафом.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_4 до неправомірних дій та обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованого йому діяння свідчать докази долучені до матеріалів клопотання, а саме: заява представника ТОВ «Агрофірма-Надія» ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 25.06.2018 року, якою останній інформує правоохоронні органи про вимагання у нього грошових коштів ОСОБА_4 , протоколи допиту свідка ОСОБА_9 від 25.06.2018 року, 03.08.2018 року та 10.08.2018 року, якими зафіксовано покази останнього щодо висунення йому ОСОБА_4 вимоги про передачу грошових коштів; протокол огляду та ідентифікації грошових коштів від 10.07.2018 року; квитанція від 10.08.2018 року про перерахування грошових коштів в сумі 12 000,00 грн. на картку ПАТ КБ «Приватбанк» з номером НОМЕР_1 ; протокол затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 від 10.08.2018 року, в ході якого вилучено банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» з номером НОМЕР_1 ; протокол обшуку за місцем роботи ОСОБА_4 в приміщенні Державної екологічної інспекції у Київській області, в ході проведення якого виявлено та вилучено документи щодо проведення перевірки ТОВ «Агрофірма-Надія».

Окрім цього, в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечив, що грошові кошти дійсно були надіслані на картку його доньки, однак такі не були неправомірною вигодою, а мали інше призначення.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані сторонами, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що оголошена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування є на даний час досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.
Згідно ч. 1, 2 ст. 178 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Про факт існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа буде вдаватись до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про достатньо високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії є цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.
Водночас, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ризик переховування оцінюється з врахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.
Слідчий суддя вважає недоведеним матеріалами клопотання припущення слідчого, що підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків або перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК, що дає підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід.
Однак, оцінюючи вказані обставини, а також вік підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, зокрема, що він є вдівцем, має на утриманні неповнолітнього сина, матір загиблої в ДТП дружини, позитивно характеризується за місцем проживання та праці, має місце постійного проживання, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим та невиправданим, оскільки не відповідає ступеню ризиків у кримінальному провадженні, при цьому ці ризики мають і так мінімізований ступінь їх здійснення.
Слідчий суддя звертає увагу, що в судовому засіданні прокурором не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Заявлені ризики очевидно існують, однак слідчим суддею не встановлено, що їх ступінь є достатньо високим, а тому з врахуванням вищевказаних обставин, зважаючи на принцип пропорційності та співмірності, слідчий суддя переконаний, що запобігти заявленим ризикам можливо, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби та покладення на ОСОБА_4 обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такі сприятимуть контролю за поведінкою підозрюваного під час строку дії запобіжного заходу.
Керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 25.06.2018 року за ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин вечора до 07 години 00 хвилин ранку наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не залишати місце свого фактичного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого, з 22 години 00 хвилин години вечора до 07 години 00 хвилин ранку наступного дня.

- з`являтися за викликом до суду, прокурора та/або слідчого за першою вимогою;

- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;

- не відлучатись за межі Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді;

- утримуватись від спілкування із свідками та іншими учасниками по даному кримінальному провадженню без дозволу суду, прокурора та/або слідчого;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії ухвали встановити до 09 жовтня 2018 року.

Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1