Провадження №1кс/200/7820/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000269 від 25.05.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000269 від 25.05.2014 року, яка обґрунтована тим, що слідчим СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №№0000269 від 25.05.2014 року за фактом смерті її сина ОСОБА_4 , 1997 року народження. 05.12.2014 року вона отримала постанову слідчого від 24.07.2014 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. В обгрунтування постанови, слідчий зазначив, що 24.05.2014 року о 07:00 годині водій ОСОБА_4 , керуючи мотоциклом ІЖ, д/н НОМЕР_1 , рухався по лісній дорозі без назви в смт.Кіровське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, з боку бази відпочину «Лісна казка» в напрямку вул.Некрасова та недоїджаючи останньої 600 метрів не впорався з керуванням та виїхав за межі проїжджої частини, де допустив падіння. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_4 отримав смертельні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Висновком судово-медичної експертизи №936/163-Е від 03.06.2014 року встановлено, що смерть ОСОБА_4 настала в результаті механічної асфіксії, яка розвинулась внаслідок стиснення грудної клітини. Висновком додаткової судово-медичної експертизи від 23.06.2014 року встановлено, що на момент смерті ОСОБА_4 знаходився у горизонтальному положенні та був притиснутий в області грудної клітини великою вагою. Виявленні тілесні ушкодження не є суто специфічними для водія мотоциклу, але з урахуванням причини смерті вони могли виникнути у потерпілого незадовго до смерті. Вважає, що її син не був водієм мотоцикла, натомість був його пасажиром, мотоцикл не міг впасти на грудну клітину ОСОБА_4 , при тих тілесних ушкодженнях, які він отримав, ДТП було інсценовано. Незадовго до смерті ОСОБА_4 зняв кілька відеозаписів на свій телефон щодо перегонів на мотоциклах з ОСОБА_5 та невідомими чоловіками, що доводить його статус пасажира, а не водія мотоцикла. Слідчий відмовився оглядати телефон, чим проявив упередженість до справи. Слідчим не допитано усіх свідків по справі, лише ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зацікавлені в справі. Слідчий не допитані працівника автозаправки, а також ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що призвело до винесення хибного рішення.

У судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримала та просила задовольнити, слідчий проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що ним виконанні усі необхідні слідчі дії, просив у скарзі відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю за необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як встановлено у судовому засіданні, постановою слідчого відділу по ДТП СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 24.07.2014 року закрито кримінальне провадження №0000269 від 25.05.2014 року за ч.2 ст.286 КК України за фактом смерті ОСОБА_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 24.05.2014 року.

В ході досудового розслідування слідчим було призначено судову-медичну експертизу та отримано висновки №936/163-Е від 03.06.2014 року, №936/183Е.д. від 23.06.2014 року, якими встановлено, що смерть ОСОБА_4 настала внаслідок механічної асфіксії, яка розвинулась внаслідок стиснення грудної клітини важким предметом. Також, встановлено, що виявлені легкі тілесні ушкодження могли бути отриманні померлим незадовго до смерті та не перебувають у прямому причинному зв`язку з подією ДТП. Судово-токсилогічним дослідженням встановлено, що у крові померлого виявлено етиловий алкоголь у концентрації 1,21 проміле, що відповідає середньому ступеню сп`яніння.

Також, слідчим допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проведено огляд місця події, отримано висновок технічного стану мотоцикла «ІЖ 6-113-01», д/н НОМЕР_1 , висновок транспортно-трасологічної експертизи, судової автотехнічної експертизи.

Неповнота проведення досудового слідства є підставою для скасування рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, постановляєтся ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, або про відмову у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому смерть або заподіяло тяжке тілесне ушкодження караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Слідчим в обґрунтування постанови зазначено, що невиконання вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням ДТП, однак, крім ОСОБА_4 постраждалих немає, у зв`язку з чим відсутня об`єктивна сторона складу злочину, тобто відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчим у достатньо повному обсязі з?ясовано обставини, які мають значення для встановлення істини по справі, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що 24.07.2014 року слідчим правомірно було винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Окрім того, оскаржувана постанова оформлена у відповідності приписів ч.ч. 5,6 ст. 110 КПК України, а саме: складена на офіційному бланку, з викладенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, як і мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, зокрема: приведені мотиви прийняття такого рішення та його обґрунтування.

За таких обставин суд погоджується з висновками слідчого, оскільки вони зроблені за результатами належної перевірки на підставі норм матеріального та процесуального права, відповідають діючому законодавству, в зв`язку з чим вважає за необхідне в задоволені скарги відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000269 від 25.05.2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1