Справа № 171/1310/18
В И Р О К
іменем України

23 серпня 2018 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 0000570 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Михайлівка Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, не перебуває в шлюбі, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , що фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

09 травня 2018 року, приблизно о 13 годині, ОСОБА_3 перебував поблизу будинку № 8 по вул. Вишнева в с. Михайлівка Апостолівського району Дніпропетровської області, де зустрів раніше знайомого ОСОБА_7 , який сидів на узбіччі вулиці на дерев`яній колоді. Перебуваючи у вказаному місці у вказаний час між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виникла сварка на ґрунті того, що ОСОБА_7 раніше ображав свою матір. В ході сварки у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, кулаком правої руки наніс 1 удар в область грудної клітини ОСОБА_7 , внаслідок чого останній впав на землю. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 умисно наніс не менше 2 ударів стопою правої ноги в область грудної клітини ОСОБА_7 , який в цей час намагався встати з поверхні землі.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки: синець на передній поверхні грудної клітки праворуч з розповсюдженням на місце проекції грудини; перелом 2-ого ребра праворуч по білягрудинній лінії, перелом 2-ого ребра ліворуч по білягрудинній лінії; крововиливи у м`які тканини грудної клітки, в місці проекції нижньої третини тіла грудини та в місці проекції 2-ого міжребер`я по білягрудинній лінії праворуч та в місці проекції 3,4,5-ого міжребер`я по передньоключичній лінії; забій правої легені (крововилив на реберній поверхні верхньої частки правої легені, в місці проекції вищеописаного перелому).

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 о 05:00 годині ОСОБА_7 помер за місцем мешкання в приміщенні будинку АДРЕСА_3 .

Смерть ОСОБА_7 настала від закритої тупої травми грудної клітки у вигляді двобічних переломів ребер, забою правої легені, синця та крововиливів у м`які тканини грудної клітки, що призвело до розвитку правобічної післятравматичної пневмонії, правобічного плевриту та ускладнилось гострою легеневою недостатністю, що й стало безпосередньою причиною його смерті.

Тілесні ушкодження, що входять до комплексу закритої тупої травми грудної клітки, за своїм характером у своїй сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечні для життя. Між їх наявністю та наступом смерті встановлено причинно наслідковий зв`язок.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю та показав, що ОСОБА_7 проживав по сусідству з ним. Мати ОСОБА_7 ОСОБА_5 неодноразово скаржилася йому на сина, який її ображав, та попросила вплинути на сина. 09.05.2018 року в обід він разом з ОСОБА_8 їхав на мотоциклі ОСОБА_9 по воду. Біля будинку АДРЕСА_3 він побачив ОСОБА_10 , що сидів на пеньку. Він попросив ОСОБА_11 зупинитися, після чого підійшов до ОСОБА_10 і запитав, чому той ображає свою матір, на що останній висловився нецензурною лайкою. Потім він вдарив рукою ОСОБА_10 в область грудної клітки. ОСОБА_12 після удару схилився на бік до землі, а він наніс 2 удари ногою по тілу ОСОБА_10 в область грудної клітки, після чого поїхав з ОСОБА_13 до річки. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 помер. Вбивати ОСОБА_10 він не хотів, він мав намір лише завдати йому тілесні ушкодження. У вчиненому щиро кається, шкодує про вчинене.

Провівши судове слідство, ґрунтовно та всебічно дослідивши усі докази, надані сторонами провадження, суд приходить до переконання про наявність в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, вина якого підтверджується наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 показала, що в травні місяці 2018 року (дату вона не пам`ятає) вона вранці прийшла додому з іншого будинку, де тримає господарство. Її син ОСОБА_12 знаходився дома, він лежав і стогнав. Коли вона підійшла до нього, то син сказав їй, що йому погано, що його побив ОСОБА_14 . Вона відразу поїхала до місцевого лікаря, щоб той надав медичну допомогу сину. Коли лікар приїхав до них додому та оглянув сина, то вона побачила у сина на тілі в області грудної клітки зліва великий синець. Лікар рекомендував відвезти сина в лікарню, але син категорично відмовився. На наступний день син помер.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_8 показав, що 09.05.2018 року близько 13 год. він на своєму мотоциклі їхав разом з ОСОБА_15 по вул. Вишнева в с. Михайлівка. Проїжджаючи мимо будинку № 8, вони побачили, що на вулиці на пеньку сидить ОСОБА_16 . ОСОБА_17 попросив зупинитися, так як хотів поговорити з ОСОБА_18 про те, що останній ображає свою матір. Він зупинився і був біля мотоциклу, а ОСОБА_19 пішов до ОСОБА_20 . ОСОБА_17 про щось розмовляв з ОСОБА_18 , розмови він не чув, але бачив, що ОСОБА_17 наніс один удар рукою в область грудної клітки ОСОБА_21 , від чого той впав на землю на лівий бік, а потім ОСОБА_17 наніс 2 удари ногою по тілу ОСОБА_10 , після чого він погукав ОСОБА_22 і вони поїхали. З його участю проводили відтворення обставин заподіяння ОСОБА_23 тілесних ушкоджень, в ході якого він детально розповів і показав, як ОСОБА_17 наносив ОСОБА_23 тілесні ушкодження.

З протоколу огляду трупа від 18.05.2018 року (КП, а.с.8-9) та фото таблиці встановлено, що в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_3 виявлено труп гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Труп розташований в положенні лежачи на спині на дивані, голова трупа направлена вгору. Нижні кінцівки трупа витягнуті та випрямлені вздовж осі тулуба. Ліва верхня кінцівка витягнута та випрямлена впродовж осі тулуба. Верхня права кінцівка зігнута під кутом 90 градусів та розташована на грудній клітці. Труп одягнутий в білу сорочку та чорні брюки, шкарпетки, які пошкоджень не мають. Трупні плями синюшно-фіолетового кольору розташовані по задньо-бічних поверхнях тулуба та кінцівках, під час огляду трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців.

З протоколу огляду місця події від 13.06.2018 року та долученої фото таблиці (КП, а.с.31-32) встановлено, що місцем події є прилегла до будинку АДРЕСА_3 воріт вказаного домоволодіння через проїзну частину, на відстані 0,5 м від неї, на галявині знаходиться дерев`яна колода, яка має нерівні форми, діаметр колоди приблизно 40х30 см, висота колоди 30 см.

Згідно висновку експерта № 142 від 12.06.2018 року (КП, а.с.48-53) при судово медичній експертизі трупа ОСОБА_7 , 1963 р.н., виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки: синець на передній поверхні грудної клітки праворуч з розповсюдженням на місце проекції грудини; перелом 2-ого ребра праворуч по білягрудинній лінії, перелом 2-ого ребра ліворуч по білягрудинній лінії; крововиливи у м`які тканини грудної клітки, в місці проекції нижньої третини тіла грудини та в місці проекції 2-ого міжребер`я по білягрудинній лінії праворуч та в місці проекції 3,4,5-ого міжребер`я по передньоключичній лінії; забій правої легені (крововилив на реберній поверхні верхньої частки правої легені, в місці проекції вищеописаного перелому). Смерть ОСОБА_7 настала від закритої тупої травми грудної клітки у вигляді двобічних переломів ребер, забою правої легені, синця та крововиливів у м`які тканини грудної клітки, що призвело до розвитку правобічної післятравматичної пневмонії, правобічного плевриту та ускладнилось гострою легеневою недостатністю, що й стало безпосередньою причиною його смерті.

Тілесні ушкодження, що входять до комплексу закритої тупої травми грудної клітки, за своїм характером у своїй сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечні для життя. Між їх наявністю та наступом смерті встановлено причинно наслідковий зв`язок. Тілесні ушкодження, що входять до комплексу закритої тупої травми грудної клітки прижиттєві, виникли задовго (7-10 діб) до настання смерті від дії тупого предмета (предметів) або при удари об такий (такі), якими могли бути стиснута в кулак рука (руки), взута чи роззута нога (ноги) та інші предмети, що мають аналогічні властивості.

Весь комплекс тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичному дослідженні трупа при падінні з висоти власного росту на рівну площину виключається.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 14.06.2018 року та фото таблиць за участю свідка ОСОБА_8 (КП, а.с.54-58) встановлено, що свідок ОСОБА_8 на місці розказав та показав, як саме ОСОБА_3 09.05.2018 року наніс удари ОСОБА_7 . Так, свідок вказав, що ОСОБА_7 сидів на пеньку. Коли підійшов ОСОБА_17 , то ОСОБА_12 почав вставати, а ОСОБА_17 в цей час наніс йому один удар кулаком в грудну клітку, після чого ОСОБА_12 впав на землю на лівий бік, а ОСОБА_24 наніс не менше 2 ударів стопою ноги, взутої в тапок, в область грудної клітки.

Висновком експерта № 142-72-Е від 19.06.2018 року (КП, а.с.61-62) підтверджується, що при порівнянні даних, отриманих при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 , з даними, отриманими в ході проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 , не виключена вірогідність заподіяння тілесних ушкоджень при механізмі та способі, які було вказано та продемонстровано свідком в ході проведення слідчого експерименту. Тілесні ушкодження, що входять до комплексу закритої тупої травми грудної клітки, прижиттєві, виникли задовго (7-10 діб) до настання смерті, не виключено 09.05.2018 року. Весь комплекс тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа, при одноразовому падінні з висоти власного росту на тупий предмет з виступаючими поверхнями виключається.

У судовому засіданні учасниками судового провадження не оспорюється факт, час та місце нанесення ОСОБА_3 ударів рукою та ногами по тілу ОСОБА_7 і зазначені обставини поза розумним сумнівом підтверджуються сукупністю вищенаведених судом доказів, які узгоджуються між собою.

Судом також на підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , наносячи тілесні ушкодження ОСОБА_7 , діяв умисно, при цьому обвинувачений усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді отримання потерпілим ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, оскільки наніс декілька ударів в область грудної клітки, і бажав їх настання. Пояснення обвинуваченого в тій частині, що він не бажав настання смерті ОСОБА_7 , свідчать про наявність необережної вини обвинуваченого щодо наслідків заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у формі злочинної недбалості.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за обставин, встановлених судом.

Судом було досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 22.06.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 (КП, а.с.71-76). Суд відхиляє як доказ вини обвинуваченого вказаний протокол, оскільки обставини, викладені у вказаному протоколі, не підтверджені в судовому засіданні та спростовані вищевказаними доказами.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та щиро розкаявся, в добровільному порядку відшкодував завдану потерпілій шкоду, тому у відповідності до положень ст.66 КК України суд враховує вказані обставини як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Мотиви призначення покарання.
Відповідно до положень ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує наступне.

Злочин, вчинений обвинуваченим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

З матеріалів кримінального провадження та показів свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, перебуває у цивільному шлюбі, працює по найму, має постійне місце проживання, де характеризується виключно позитивно, за станом здоров`я перебуває на обліку у психіатра з 1989 року.

В ході судового розгляду обвинувачений відшкодував завдану потерпілій ОСОБА_5 шкоду, надає потерпілій всіляку допомогу, що підтвердила в судовому засіданні потерпіла та надала відповідну розписку (СП, а.с.28), також потерпіла просить не позбавляти волі обвинуваченого.

Суд бере до уваги належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 та добросовісне виконання покладених на нього судом процесуальних обов`язків під час домашнього арешту, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Сукупність вказаних обставин суд визнає як такі, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому з врахуванням особи винного суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 основне покарання більш м`яке, ніж передбачено законом, а саме нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.121 КК України, застосувавши положення ч.1 ст.69 КК України.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про те, що досягти мети покарання, виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень без ізоляції останнього від суспільства не можливо, тому йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до пункту 1 (а) статті 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Жодна людина не може бути позбавлена волі інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, у таких випадках, як законне ув`язнення людини після її засудження компетентним судом. Враховуючи вказані положення Конвенції, суд зазначає, що строк відбуття покарання обвинуваченому слід обраховувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого після набрання вироком законної сили.

На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії ухвали щодо застосування вказаного запобіжного заходу закінчився 20.08.2018 року.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням положень ст.69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1