Провадження № 1-кс/344/5560/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на дії слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП ОСОБА_5 щодо зобов`язання повернути вилучене майно у кримінальному провадженні №0001063 від 17.03.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся із скаргою на дії слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП ОСОБА_5 , вимогами якої просить зобов`язати слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП ОСОБА_5 повернути йому тимчасово вилучений автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 разом з ключами та свідоцтвом про реєстрацію.

Доводами скарги скаржник вказує, що у провадженні слідчого відділу Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження №0001063 від 17.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. У рамках зазначеного кримінального провадження у ОСОБА_4 ще 16 березня 2018 року у результаті огляду місця події було тимчасово вилучене його майно - автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 разом з ключами та свідоцтвом про реєстрацію (техпаспортом). 20 березня 2018 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Івано-Франківського відділу поліції ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про арешт зазначеного автомобіля. 26 липня 2018 року адвокат ОСОБА_3 , представляючи інтереси ОСОБА_4 , офіційно звернувся із заявою до слідчого СВ Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 з проханням повернути ОСОБА_4 автомобіль. Проте 31 липня 2018 року слідчий ОСОБА_5 листом № 11471/108/46/02- 2018 надав відповідь, якою відмовив у поверненні автомобіля, посилаючись на те, що автомобіль має значення речового доказу та повинен зберігатися у відділі до прийняття кінцевого процесуального рішення у провадженні. Станом на сьогодні ОСОБА_4 позбавлений можливості володіти та користуватися майном, яке правомірно йому належить. ОСОБА_4 володіє зазначеним автомобілем з серпня 2007 року, коли він придбав його з оформленням довіреності на право експлуатації та розпорядження автомобілем від 14.08.2007 p., посвідченої ОСОБА_9 , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, зареєстрованої у реєстрі за № 4757. ОСОБА_4 щороку страхував свою цивільну відповідальність як власник зазначеного транспортного засобу, про що свідчить страховий поліс № АМ/2735006 від 16.01.2018 р.

Скаржник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, вимоги скарги підтримав, просив її задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, встановлено наступне.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, зокрема відповідно до положення п.1 ч.1 цієї статті на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, вилучене майно, відповідно до статті 167 КПК України має статус - тимчасового вилученого майна і питання тимчасово вилученого майна слід було вирішити відповідно до глави 17 КПК України з дотриманням вимог статті 22 КПК України.

Частиною другою ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

При цьому, в частині 5 ст.171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні арешт на тимчасово вилучене майно не накладався, тому вищевказаний автомобіль необхідно повернути скаржникові в користування без права відчуження.

Відповідно до ст.309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді (арешт майна або відмову у ньому) оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51, 52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Керуючись ст.ст.100, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучений автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 разом з ключами, в користування, без права відчуження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1