Справа № 142/733/18
Провадження № 1-м/127/2/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України, суд -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області 27.08.2018 року надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ленінського районного суду м. Воронежа від 07.10.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність із законодавством України, а саме: визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 вищевказаним вироком визнано винною та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуттю засудженою.

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що 20.06.2018 року наказом Міністерства юстиції України № 1912/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засуджену вироком російського суду громадянку України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 05.04.2018 року № 06-45473/18.

ОСОБА_4 засуджено вироком Ленінського районного суду м. Воронежа від 07.10.2016 року до 5 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням мережі «Інтернет», вчинений за попередньою змовою групою осіб, у особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Згідно ухвали судової колегії по кримінальних справах Воронезького обласного суду від 27.12.2016 року вирок Ленінського районного суду м. Воронежа від 07.10.2016 року стосовно ОСОБА_4 залишено без змін.

ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправній колонії № 6 УФСВП Росії по Орловській області», кінець строку відбуття покарання 26.11.2020 року.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 засуджено вироком Ленінського районного суду м. Воронежа від 07.10.2016 за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації до 5 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 07.10.2016 р., зарахувавши в строк відбування покарання період перебування під вартою з 27.11.2015 року (моменту затримання) по 06.10.2016 року.

Згідно довідки від 06.02.2018 року т.в.о. начальника ФКУ ВК- УФСВП Росії по Орловській області, початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено з 07.10.2016 року, кінець строку строку відбування покарання - 26.11.2020 року. Зараховано в строк відбування покарання період з 27.11.2015 року по 06.10.2016 року включно. Станом на 06.02.2018 року відбута частина покарання складає 2 роки 2 місяці 10днів, не відбута 2 роки 9 місяців 20днів.

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1912/5 від 20.06.2018 року прийнято рішення про прийняття в Україну засудженої ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України, Міністерство юстиції України у разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ленінського районного суду м. Воронежа від 07.10.2016 року відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України відповідає вимогам ч. 2 ст. 610 КПК України.

Як вбачається з клопотання та додатків до нього, засуджена ОСОБА_4 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія паспорту НОМЕР_1 , виданого 16 травня 2000 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, останнім місцем її реєстрації в Україні є АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки від 06.02.2018 року про стан здоров`я засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання соматично здорова, працездатність збережена, етапом слідувати може.

Згідно характеристики т.в.о. начальника начальника ФКУ ВК- УФСВП Росії по Орловській області за місцем відбування покарання засуджена порушень установленого порядку відбування покарання не допускає, дисциплінарних стягнень не має, по прибуттю в установу виконання покарань була працевлаштована, відвідує заходи виховного характеру, в побуті акуратна, не конфліктна, з представниками адміністрації веде себе ввічливо, коректно, по характеру спокійна, врівноважена, відповідальна. Згідно висновку, зазначеному в характеристиці ОСОБА_4 , остання не бажає стати на шлях виправлення.

Відповідно до письмової заяви від 05 лютого 2018 року, ОСОБА_4 просить перевести її для відбування покарання на територію України. Остання зазначає, що вона являється громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживала за адресою: м. Маріуполь, Донецької області.

Згідно довідки з місця відбування покарання засуджена ОСОБА_4 станом на 06.02.2018 року відбула строк кримінального покарання - 2 роки 2 місяці 10 днів, невідбута частина покарання складає 2 роки 9 місяців 20 днів. Зазначене покарання засуджена відбуває в ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Орловській області». Кінець строку відбуття покарання 26 листопада 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції, яка передбачає, що у разі зміни вироку застосувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Відповідно до ч. 3 ст. 610 КК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Дії, за які засуджено ОСОБА_4 вироком Ленінського районного суду м. Воронежа від 07.10.2016 року, а саме: замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням мережі «Інтернет», вчинений за попередньою змовою групою осіб, у особливо великому розмірі, є злочином відповідно до КК України, кримінальна відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, тобто строк покарання призначений вироком суду іноземної держави у виді 5 років позбавлення волі, є меншим за мінімальний строк покарання, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що засудженій ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України слід визначити покарання з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, що передбачає за вчинення замаху за злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, у виді 5 років позбавлення волі.

Крім того, Кримінальний Кодекс України передбачає таке додаткове покарання, як конфіскація майна засудженого, за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Проте, статтею 11 Конвенції заборонено посилювати кримінальне покарання засудженій особі державою виконання вироку. Заборонено також вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

За таких підстав, враховуючи положення ст. 11 Конвенції, при приведенні вироку Ленінського районного суду м. Воронеж Російської Федерації від 07 жовтня 2016 року у відповідність до законодавства України до ОСОБА_4 не може бути застосований такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна засудженого.

Початок строку відбуття покарання засудженій ОСОБА_4 слід рахувати з 07.10.2016 року, відповідно до дати, яка встановлена вироком Ленінського районного суду м. Воронежа від 07.10.2016 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк її затримання і тримання під вартою з 27.11.2015 року по 06.10.2016 року включно.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст. 609, 610 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України - задовольнити.

Привести вирок Ленінського районного суду м. Воронежа від 07.10.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, Вінницької області, Піщанського району, с. Дмитрашківка, українки, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність із законодавством України.

Визначити, що Кримінальним кодексом України передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Визначити ОСОБА_4 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 07.10.2016 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 27.11.2015 року по 06.10.2016 року включно.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України (01001 м. Київ вул. Городецького, 13) для відому та виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області, через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: