АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1558/18 Справа № 200/342/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000383 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні у суді першої інстанції, на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Первомайськ Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 206, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України,
повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі та в доповненні до неї прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України, які перешкоджають призначенню його до судового розгляду, носять формальний характер, оскільки фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими та правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність дій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 фактично є формулюванням обвинувачення.

Вказує на те, що на стадії підготовчого судового засідання, роблячи аналіз фактичним обставинам кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, формулюванню обвинувачення та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, суд першої інстанції вийшов за межі питань, передбачених ст.314 КПК України, фактично надав прокурору вказівки щодо необхідності зміни висунутого обвинувачення, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 206, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України, повернуто прокурору Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що в обвинувальному акті неповно викладені анкетні дані потерпілого відсутнє повне ім`я та по батькові потерпілого, його дата та місце народження, громадянство, місце його проживання, а на виклики до суду, направлені за зазначеною адресою, особа не з`явилася.
Також фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у групі з невстановленими особами чітко не сформульовані. Обвинувачення не конкретизовано, викладено загальними фразами. При викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення слідчим в обвинувальному акті не викладено обставини вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою осіб, не викладена роль кожного обвинуваченого у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, в яких вони обвинувачуються, спосіб вчинення ними кримінального правопорушення, мотиви його вчинення. Слідчим не зазначено третю особу, в інтересах якої ОСОБА_10 вимагав неправомірну вимогу за вплив на прийняття нею рішення. Обвинувальний акт містить посилання на вимагання ОСОБА_10 з ОСОБА_7 неправомірної вигоди у розмірі 38928,96 грн., а також посилання на заподіяння матеріальної шкоди ОСОБА_7 на суму 26762 грн., при цьому з викладених обставин вчинення кримінальних правопорушень не вбачається та арифметично не підтверджується жодна з цих сум.
Вказані недоліки обвинувального акту, його не конкретність та неповнота порушують право обвинувачених, передбачене ст.42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення вони обвинувачуються, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист, чим істотно порушується їх право на захист.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, потерпілого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обвинувачених та їх захисників, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На думку суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно із якою визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.

Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту. Частиною другою цієї статті визначений певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі, підозрюваній у вчиненні злочину.
Відповідно до положень п. 5 ч 2 ст. 291 КПК України та правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24.11.2016 року у справі № 5-328-кс 16 обвинувальний акт має містити обов`язкові три складові: фактичні обставини кримінального правопорушення; правову кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); формулювання обвинувачення.
Відповідно до положень п. (а) ч. 3 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Про право обвинуваченого на отримання докладної інформації щодо суті та причин обвинувачення, висунутого проти нього, наголошується у рішеннях ЄСПЛ у справах «Маттоціа проти Італії» від 07 березня та 04 липня 2000 року та «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року, в яких зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

У рішенні від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Так, в ході апеляційного перегляду встановлено, що обвинувальний акт містить посилання на вимагання ОСОБА_10 з ОСОБА_7 неправомірної вигоди у розмірі 38928,96 грн., а також посилання на заподіяння матеріальної шкоди ОСОБА_7 на суму 26762 грн., однак арифметично ці суми не узгоджуються із зазначеними в обвинувальному акті обставинами вимагання неправомірної вигоди та оплатою.
Крім того, при перевірці колегією суддів матеріалів провадження встановлено, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000383 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , анкетні відомості потерпілого є неповними, що свідчить про недотримання вимог ст. 291 КПК України, що на думку колегії суддів є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Інші зазначені недоліки обвинувального акту не є такими, що можуть бути встановлені під час підготовчого судового засідання, оскільки виходять за межі питань, передбачених ст.314 КПК України.
З урахуванням наведеного вище, оскільки встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та враховуючи, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, таким як презумпція невинуватості та забезпечення права на захист, підстав для зміни чи скасування ухвали суду відповідно до положень ст.409 КПК України не встановлено, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог за апеляційною скаргою прокурора та залишення ухвали суду без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні у суді першої інстанції, на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4