Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/256/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.07.2018 року м. Кропивницький

Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 червня 2018 року, якою стосовно

ОСОБА_8 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка, Кіровоградської області, гр. України, безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
27.05.2004 року вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;
01.04.2011 року вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;
20.08.2014 року вироком Знам`янського міськрайоннного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три дев`ять місяців,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 18 години 30 хвилин 21 червня 2018 року до 18 години 30 хвилин 19 серпня 2018 року, без визначення застави.
ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Обставини вчинення кримінального правопорушення, як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, такі.
ОСОБА_8 , 16 травня 2018 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебував на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .
Під час перебування в означеному домоволодінні між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 раптово виник умисел на заподіяння ОСОБА_9 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Реалізуючи даний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 в той час, коли ОСОБА_9 сиділа на дивані в кімнаті будинку, підійшов до неї та долонею правої руки наніс не менше чотирьох ударів в праву та ліву сторону обличчя, спричинивши таким чином останній тілесні ушкодження у вигляді набряку головного мозку, під оболонкові крововиливи, забою головного мозку, внутрішньочерепної травми, які згідно з Правилами проведення судово-медичних експертиз (досліджень), затверджених МОЗ України, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень настала о 22 годині 40 хвилин 22 травня 2018 року, в реанімаційному відділенні Знам`янської міської лікарні імені А.В. Лисенко.
Дії ОСОБА_8 наразі органом досудового слідства кваліфіковані як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, - за ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою слідчого судді постановлено клопотання заступника начальника СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити, та, відповідно застосувати стосовно підозрюваного вказаний запобіжний захід на строк 60 днів, з 18 години 30 хвилин 21 червня 2018 року до 18 години 30 хвилин 19 серпня 2018 року, без визначення застави.

Своє рішення слідчий суддя місцевого суду мотивував наявністю достатніх доказів про обґрунтовану підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Враховуючи вказане та інші обставини, зокрема, й передбачені ст. 178 КПК України, суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та постановив судове рішення, яким обрав стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалу слідчого судді оскаржено в апеляційному порядку адвокатом підозрюваного ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі адвокат в інтересах підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема, як у вигляді домашнього арешту або ж особистого зобов`язання.

Свої вимоги умотивовує наступними доводами.

Рішення слідчого судді є незаконним, оскільки не відповідає фактичним обставина справи, а висновки суду не підтверджуються доказами. дослідженими в судовому засіданні.
Досудовим розслідуванням не надано достатніх доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, під час судового розгляду не доведено обґрунтованості підозри ОСОБА_8 .
ОСОБА_8 заперечує сою причетність до нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, відсутні свідки-очевидці події злочину; наявні в матеріалах кримінального провадження протоколи допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не доводять причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення.
Станом на момент обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу, - не проведено експертизу трупа потерпілої ОСОБА_9 , не встановлено часу спричинення тілесних ушкоджень, механізму, не встановлено відповідності наявних тілесних ушкоджень показанням підозрюваного.
Наявні тілесні ушкодження у потерпілої (згідно із лікарським свідоцтвом) не відповідають показанням ОСОБА_8 про те, що він наніс потерпілій чотири удари по обличчю долонею; крім того, судом безпідставно відкинуто пояснення підозрюваного з приводу того, що на час спілкування з потерпілою, у останньої вже малися тілесні ушкодження обличчя (синець під оком та садна лоба).
Крім того, ОСОБА_8 має постійне місце проживання, реєстрації.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, адвоката на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»

Підозра ОСОБА_8 , як те правильно зазначено також слідчим суддею, підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами.
Кримінальне правопорушення відноситься до категорії умисних тяжких, санкція його передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Також відповідно до ст. 178 КПК України, колегією суддів враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_8 , безробітний, неодружений, без утриманців, тобто, не має міцних соціальних зв`язків.

Підозрюваний є неодноразово судимою особою, в тому числі й за вчинення умисних тяжких злочинів.

Встановлено також, ОСОБА_8 вчинив спробу ухилитися від досудового розслідування, адже двічі не з`являвся на виклики слідчого з метою забезпечення проведення слідчих дій за його участю.
Враховуючи наведене і тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється, можливо прийти до висновку, що підозрюваний може вчинити спробу переховуватись від досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, у межах даного кримінального провадження тільки розпочато досудове розслідування, проведено не всі необхідні слідчі дії, тож можливо вважати наявним з боку підозрюваного ризику вчинити незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Тож, враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги про те, що у судовому засіданні суду першої інстанції не було доведено наявність ризиків для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також й інші доводи, є необґрунтованими та спростовуються наведеним вище.
У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Доводи сторони захисту з приводу непричетності ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, підозру у якому тому пред`явлено, не відповідність тілесних ушкоджень на тілі потерпілої показанням підозрюваного, відсутність свідків-очевидців, - наразі оцінюванню не підлягають, оскільки вказані обставини (як обставини події кримінального правопорушення, доведеність винуватості особи, оцінка доказів, їх достатності, належності, у сукупності) - мають піддаватися оцінці під час судового розгляду справи по суті.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 червня 2018 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 18 години 30 хвилин 21 червня 2018 року до 18 години 30 хвилин 19 серпня 2018 року, без визначення застави, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4