ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/144/17
Провадження № 1-кс/210/1340/18

"09" липня 2018 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні №0000009 від 04 січня 2017 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлики Козельщанського району Полтавської області, громадянина України, освіта середня технічна, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює старшим майстром КП «Жилсервіс 2» Дніпровської міської ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2018 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий посилався на те, що в провадженні другого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000009 від 04.01.2017 за ч. 4 ст. 190 КК України.
Так, особи, які встановлюються досудовим розслідуванням, в період часу з 2012 по 2016 роки, вводячи в оману органи судової влади, та вступаючи у злочинну змову з окремими працівниками суду, шляхом підроблення документів, подання на підставі них низки судових позовів та підроблення судових рішень заволоділи об`єктами комунального майна нежитловими приміщеннями №№16, 17, 18 в буд. АДРЕСА_3 , чим спричинили законному власнику майна - громаді міста Дніпро в особі Дніпропетровської міської ради, майнову шкоду у особливо великих розмірах.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 2012 по 2013 роки ОСОБА_5 спільно з іншими невстановленими досудовим слідством особами, самовільно зайняв нежитлове приміщення №15 за адресою: АДРЕСА_3 , який належить Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (), та частину нежитлового приміщення №16 за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності територіальній громаді м.Дніпро в особі Дніпровської міської ради .
В період часу з 2012 по 2013 роки, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 спільно з невстановленими особами об`єднав та переобладнав нежитлові приміщення №15 та №16 у окреме приміщення загальною площею 106,5 кв.м., у яку повністю включено нежитлове приміщення №15 загальною площею 27,4 кв.м. та частина нежитлового приміщення №16 площею 74,0 кв.м.
У листопаді 2013 року на створене приміщення ОСОБА_5 замовив та отримав технічний паспорт від 24.11.2013 (Інвентаризаційна справа №01695) виготовлений ФОП ОСОБА_7 як на квартиру АДРЕСА_4 , відповідно до якого площа квартири складає 106,5 кв.м., у яку повністю включено нежитлове приміщення №15 загальною площею 27,4 кв.м. та частина нежитлового приміщення №16 площею 74,0 кв.м., які належали до державної та комунальної власності.
В період часу з листопада 2013 року по січень 2016 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на придбання права на комунальне та державне майно шляхом шахрайства та з використанням підробленого рішення суду. Реалізовуючи свій злочинного намір, ОСОБА_5 в період часу з листопада 2013 року по січень 2016 року вступив у змову з невстановленими особами, в тому числі службовими особами Дніпропетровського районного суду, з метою підроблення вже існуючого судового рішення шляхом внесення до нього завідомо неправдивих відомостей про визнання за ОСОБА_5 права власності квартиру АДРЕСА_4 .
В період часу з листопада 2013 року по січень 2016 року невстановлені службові особи Дніпропетровського районного суду, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , отримали доступ до матеріалів цивільної справи Дніпропетровського районного суду № 2-2163 за 2006 рік за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про визнання права власності на гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 (суддя ОСОБА_10 ).
В період часу з листопада 2013 року по січень 2016 року ОСОБА_5 діючи умисно, спільно з невстановленими досудовим слідством особами та невстановленими службовими особами Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області здійснили підроблення матеріалів цивільної справи № 2-2163 за 2006 рік, шляхом складення завідомо неправдивих процесуальних документів суду, позовної заяви та документів до заяви, у які внесли неправдиві відомості, що предметом судового розгляду було визнання за ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_4 , а саме: Ухвали про відкриття провадження у справі від 30.11.2016; Позовної заяви про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно; ксерокопії договору купівлі продажу майна від 14.06.2006 між ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ; Заяви від імені ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про розгляд провадження без їх присутності; Заяви від імені ОСОБА_9 про розгляд провадження без його присутності; протоколу судового засідання від 05.12.2006; Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2006 у справі № 2-2163 за 2006 рік. Після складення зазначених завідомо неправдивих документів ОСОБА_5 підписав особисто позовну заяву про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, та заяву від імені ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про розгляд провадження без їх присутності, після чого діючи за попередньою змовою з невстановленими службовими особами Дніпропетровського районного суду, та іншими невстановленими досудовим слідством особами, здійснили заміну документів цивільної справи Дніпропетровського районного суду № 2-2163 за 2006 рік на підроблені документи, крім того долучили до справи фотокопію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно та спільно з невстановленими досудовим слідством особами та невстановленими службовими особами Дніпропетровського районного суду, з метою заволодіння правом на державне та комунальне майно шляхом обману, внесли до підробленого рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2006 у справі № 2-2163 за 2006 рік завідомо неправдиві відомості про визнання за ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 106,5 кв.м., житловою площею 59,0 кв.м., що розташована на першому поверсі чотирьохповерхового житлового будинку.
З метою доведення свого злочинного умислу на придбання права на державне та комунальне майно до кінця ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами, у січні 2016 року подав приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , розташованому за адресою: АДРЕСА_6 , заяву про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 та підроблене рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2006 у справі № 2-2163 за 2006 рік.
23.02.2016 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 на підставі поданих ОСОБА_5 документів проведено державну реєстрацію на його ім`я права власності на квартиру АДРЕСА_4 , таким чином, ОСОБА_5 шахрайським шляхом придбав право на нежитлове приміщення №15 у буд. АДРЕСА_3 , яке є державною власністю, вартістю 242 244 грн, та на частину нежитлового приміщення №16 загальною площею 74,0 кв.м., яке є комунальною власністю, вартістю 654 237 грн., а взагалі в розмірі 896 481 грн., що більше ніж в 1301 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення злочину та є особливо великим розміром.
Внаслідок заволодіння правом на майно шляхом обману ОСОБА_5 , спричинив державі в особі Регіональна філія «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» матеріальну шкоду в розмірі 242 244 грн., та територіальній громаді м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради в розмірі 654 237 грн.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у придбанні права на майно шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах кваліфікуються за ч.4 ст.190 КК України.
27.06.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Вказує, що ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.
Відповідно до пунктів 1-4 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового слідства або суду.
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Будучи допитаний як підозрюваний, ОСОБА_5 , реалізовуючи надані йому права, відмовився від дачі свідчень на підставі ст.63 Конституції України, не повідомив жодних відомостей з приводу пред`явленої йому підозри.
Водночас встановлено, що ОСОБА_5 у січні 2016 року подав приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 разом з заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 підроблене рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2006 у справі № 2-2163 за 2006 рік, підроблений лист від імені службових осіб Дніпропетровського районного суду, які приватним нотаріусом були повернуті ОСОБА_5 . На теперішній час місце зберігання вказаних документів відоме лише ОСОБА_5 , який може спробувати знищити, сховати вказані документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначені обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України
Цілком очевидним є те, що ОСОБА_5 за освітою та сферою діяльності не є обізнаним у юридичних аспектах набуття права власності, реєстрації права власності на нерухоме майно, в тому числі саме на підставі рішення суду 2006 року, що очевидно було зроблено з метою неможливості перевірки наявності судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, який почав функціонувати пізніше. Виходячи з цього, досудовим розслідуванням перевіряється отримання ОСОБА_5 консультацій або вступ у попередню змову з особами, які мають необхідні юридичні знання, які мають бути достатні для розробки складного плану вчинення злочину з підробленням судового рішення з доступом до архіву районного суду, реєстрації права власності та подальшого відчуження майна.
Крім того, є необхідним також встановлення службових осіб Дніпропетровського районного суду, які сприяли ОСОБА_5 у доступі до матеріалів цивільної справи у архіві суду, у підробленні та заміні документів.
Наявність у ОСОБА_5 співучасників у вказаному злочині має очевидний характер та ґрунтується на матеріалах провадження. На теперішній час слідством вживаються заходи для отримання відомостей про особи співучасників та свідків вчинення злочину.
Існує обґрунтований ризик того, що, перебуваючи на волі та не будучи гарантовано обмеженим у спілкуванні, ОСОБА_5 незаконно впливатиме та спілкуватиметься з особами, які надавали йому консультації або перебували з ним у змові, брали участь підробленні рішення суду та забезпечували доступ до архіву суду, з метою схиляння таких осіб до дачі неправдивих відомостей. Зазначені обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України
Більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та навіть домашній арешт, крім як обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зможуть запобігти прихованому спілкуванню ОСОБА_5 з співучасниками злочину та свідками у кримінальному провадженні та здійснення на них незаконного вплив. Крім того, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою завадить ОСОБА_5 знищити документи.
Відповідно до статті 178 КК України до обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу крім наявності ризиків, враховуються у сукупності інші обставини, які необхідно проаналізувати у контексті вказаного кримінального провадження.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується вагомістю зібраних доказів.
Допитаний як свідок ОСОБА_10 показав, що у 2006 році перебував на посаді судді Дніпропетровського районного суду м.Дніпропетровська, позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_9 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_4 він не розглядав, на документах у справі стоять не його підписи та рішення суду на його переконання підроблене.
Допитаний як свідок ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_5 йому не відомий, позов до ОСОБА_9 він подавав самостійно. Ознайомившись з копією рішення суду він заявив, що в частині визнання права власності на майно за ОСОБА_5 рішення змінено.
Допитаний як свідок ОСОБА_9 показав, що ніколи не був власником квартири АДРЕСА_4 та не продавав її ОСОБА_5 , а документи цивільної справи підроблені.
Лист Дніпропетровського районного суду від 28.01.2016 б/н, який ОСОБА_5 надавав приватному нотаріусу, підписано архіваріусом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_12 , однак відповідно до відомостей з офіційного веб-порталу «Судова влада України» на вказаній посаді працює ОСОБА_13 . Крім того, вказаний документ підписаний не уповноваженою особою, що є порушенням порядку ведення діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Допитана як свідок ОСОБА_13 показала, що не підписувала супровідний лист та не мала повноважень це робити.
Копію рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 2-2163 від 05.12.2006, винесене суддею ОСОБА_10 , отримано з архіву КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради, та в ньому відсутні відомості щодо визнання права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_5 .
Згідно висновків судової-почеркознавчої експертизи №28/1.1/115 від 14.03.2018 підписи у документах цивільної справи № 2-2163 за 2006 рік виконані ОСОБА_5 .
Розмір спричинених збитків підтверджується висновками судової оціночно-будівельної експертизи.
ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років та обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, що може вплинути на його поведінку та спроби ухилитись від слідства та суду.
Крім того, у матеріалах провадження відсутні відомості, що стан здоров`я ОСОБА_5 не дозволяє утримувати його у місцях попереднього ув`язнення.
Вказує, що розмір майнової шкоди та вартості майна, у заволодінні яким підозрюється ОСОБА_5 складає 896 481 гривень .
Підкреслює, що право власності на квартиру АДРЕСА_4 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 12.04.2016 перереєстровано на ОСОБА_14 у зв`язку з неповерненням ОСОБА_5 боргу в розмірі 1 000 000 гривень. Таким чином, ОСОБА_5 розпорядився предметом злочину від чого отримав майнову вигоду в розмірі 1 млн. гривень.
Необхідно також врахувати майновий стан ОСОБА_5 , якому на праві приватної власності належить нежитлова будівля літ. А-2, загальною площею 1220,0 кв.м., споруди №1-4 за адресою: АДРЕСА_6 .
На підставі вищенаведеного, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 896 481 грн., із покладенням, у разі внесення застави, обов`язків цілодобово не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та вважає, що матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність обґрунтованої підозри у скоєні вищеназваного кримінального правопорушення цією особою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_4 , зазначила, що ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, відсутні, проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, просить в задоволенні клопотання відмовити.
Підозрюваний ОСОБА_5 , проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, просить в задоволенні клопотання відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000009 від 04.01.2017 за ч. 4 ст. 190 КК України.
Так, в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Подане клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані, що характеризують його особу, конкретні обставини справи, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Разом з тим, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).
Так, у рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
При цьому, варто зазначити, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має визначене місце проживання, працює, проте позитивні характеристики підозрюваного, на які посилався захисник при розгляді клопотання, не можуть бути безумовними підставами для відмови у застосуванні запобіжного заходу, оскільки не спростовують існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Отже, для запобігання в кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України, вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 09 липня 2018 року по 06 вересня 2018 року включно.
Крім того, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, розмір застав визначається у межах - щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені особливо тяжкого злочину від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
З урахування особи підозрюваного, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу у розмірі спричиненої шкоди 896 481 грн.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідність відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України та ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:
- цілодобово не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця увезення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи з вищевикладеного, на підставі ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000009 від 04 січня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 09 липня 2018 року по 06 вересня 2018 року включно.

Розмір застави визначити у межах 896 481 грн. (вісімсот дев`яносто шість чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030200
Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: 6001

Код класифікації доходів бюджету: 22030200

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- цілодобово не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1