ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/0430/9/18 Справа № 202/4830/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Торез Донецької області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до наданих органом слідства матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
30 серпня 2018 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області задоволено та обрано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах шістдесяти діб, тобто до 14 години 29 хвилин 28 жовтня 2018 року.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , та враховуючи, що підозрюваний брав участь в антитерористичній операції, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки не працевлаштований, постійного доходу не має, зареєстрований в іншому регіоні, проживає не за місцем реєстрації, не має постійного місця проживання, оскільки орендує квартири, не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не одружений, малолітніх дітей чи непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати встановленню істини по даному кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, а тому запобігти вище зазначеним ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування до підозрюваного більш мяких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
На його думку, слідчим суддею повинно було бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства. Вважає, що до підозрюваного цілком можливим було б застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання, не порушуючи норми КПК України.
Вважає, що судом не взято до уваги те, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, є учасником антитерористичної операції на сході України, та чудово розуміє відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання.
Зазначив, що матеріальна шкода загалом та її розмір, зазначені в клопотанні не підтверджується нічим, окрім показань потерпілих та підлягає доказуванню, що судом не було взято до уваги те, що згідно декларації потеплілого ОСОБА_10 перед звільненням з посади заступника голови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду сукупний дохід його сім`ї та розмір грошових коштів був значно меншим, ніж він вказав під час допиту його в якості потерпілого.
На його думку, жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Вважає, що підозрюваному немає сенсу переховуватись від органів слідства оскільки він є учасником АТО, а тому про нього є багато інформації у правоохоронних органів. Крім того, підозрюваний розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі.
Зазначив, що підставою для застосування щодо особи запобіжного заходу є наявність реальних ризиків вчинення підозрюваним дій, які перешкоджатимуть належному проведенню досудового розслідування, але в жодному випадку не припущення слідчого, що до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу який би підтверджував пред`явлення обгрунтованої підозри, не кажучи вже про тримання особи під вартою.
В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , зазначила, що стороною обвинувачення не було доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного буде недостатньо для запобігання встановленому ризику та не забезпечить його належну процесуальну поведінку. Крім того, слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного, а саме, що останній протягом 2013-2014 року до того часу, як підозрюваний ОСОБА_8 взяв участь у антитерористичній операції, мав постійне місце роботи та залишив його з причин глибокого патріотичного переконання щодо необхідності встати на захист незалежності держави.
Також слідчим суддею не враховано наявність соціальних зв`язків у підозрюваного, оскільки останній проживав все своє життя родиною разом з мамою та бабусею.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 та просили її задовольнили, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі та підтримані підозрюваним та його захисником в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_8 , знаходячись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки не працевлаштований, постійного доходу не має, зареєстрований в іншому регіоні, проживає не за місцем реєстрації, не має постійного місця проживання, оскільки орендує квартири, не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не одружений, малолітніх дітей чи непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, однак підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, вину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визхнає, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати встановленню істини по даному кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
Доводи ж захисту про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, які викладені в апеляційній скарзі та в доповненні до неї, для вирішення питання можливості застосування до його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу, є безпідставними, оскільки суд при постановленні ухвали це врахував, однак з метою запобігти встановленим ризикам, беручи до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, судом першої інстанції було обґрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_8 має статус учасника антитерористичної операції, а тому цей факт є підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді домашнього арешту, на думку колегії суддів не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено врахування зазначеної обставини в якості пом`якшувальної.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обґрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 376,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4