Справа№751/6632/18
Провадження №1-в/751/355/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2018 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ЧВК № 44 ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гірник Донецької області, громадянки України, з середньою освітою, заміжню, до засудження не працювала, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 засуджена 30.06.2015 вироком Селидівським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Селидівського міського суду Донецької області від 17.07.2013 року і остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.01.2016 зараховано строк попереднього ув`язнення з 30.06.2015 по 30.07.2015 в строк покарання з розpaхунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України.

ОСОБА_5 відбуває покарання у ЧВК № 44.

Початок строку: 30.06.2015.

Кінець строку: 29.01.2019.

26.02.2018 до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно зі ст. 81 КК України.

Засуджена в судовому засіданні вказала про те, що свій захист буде здійснювати самостійно. Клопотань про призначення їй захисника не заявляла.

Враховуючи те, бажання засудженої самостійно здійснювати свій захист, а також те, що мати захисника є правом засудженої, а також відсутність підстав передбачених ст. 52 КПК України, яка передбачає обов`язкову участь захисника, судом ухвалено продовжувати розгляд клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджена клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримала. Пояснила, що змінила свою поведінку, працює по мірі своїх сил, в тому просила застосувати до неї ст. 81 КК України.

Представник ЧВК-44 заперечувала проти задоволення клопотання, пояснила, що ОСОБА_5 відбула встановлену законом частину строку покарання, однак своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення. Вказала, що засуджена перебувала на обліку як злісний правопорушник установленого порядку відбування покарання. З часу винесення судом ухвали про відмову в задоволенні клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення від покарання, її поведінка залишається пасивною та такою, що не свідчить про її виправлення.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , вважає, що засуджена не довела свого виправлення.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженої, суд вважає, що клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч.3 ст.81 КК України, умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженої, що підтверджується її сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесу відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженої, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Як вбачається з особової справи, засуджена відбуває покарання в Чернігівській виправній колонії №44 з 30.06.2015, кінець строку- 29.01.2019.

ОСОБА_5 вже була засуджена, раніше до неї застосовувалось звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як свідчить характеристика ЧВК № 44 на засуджену ОСОБА_5 , вона відбула встановлену законом частину строку покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення, враховуючи те, що засуджена за весь період відбування покарання допускала порушення режиму утримання (перебуваючи в СІЗО), перебувала на профілактичному обліку злісних порушників установлено порядку відбування покарання, стягнення погашені у встановленому законом порядку, ставлення до праці не є сумлінним, має відсоток виконання норми виробітку нижчий за середньобригадний, тривалий час не працювала, протягом 2017 - 2018 років участі у культурно-масових заходах не приймала, не приймає участь в секціях самодіяльних організацій засуджених, а також враховуючи те, що засуджена в період невідбутої частини строку покарання скоїла новий злочин, впевненості у її подальшій правослухняній поведінці не має, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Крім того, з матеріалів особової справи вбачається, що рішеннями комісії ЧВК № 44 від 12.05.2016 засудженій відмовлено у застосуванні ст. 100, 101 КВК; 08.09.2016 відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, 25.05.2017 відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України, оскільки засуджена не довела свого виправлення.

Ухвалою Новозаводською районного суду м. Чернігова від 19.06.2017 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 25.09.2017 ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.06.2017 року - без змін.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.03.2018 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення згідно ст. 8 КК України. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 06.06.2018 року апеляційну скаргу засудженої залишено без задоволення, а Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.03.2018 року без змін.

Згідно психологічної характеристики на засуджену, ОСОБА_5 на даний час не готова до ведення самокерованого правослухняного способу життя.

На основі вище викладеного, суду не надано переконливих даних про те, що процес виправлення засудженої досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі, з часу ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення від 22.03.2018 її поведінка та ставлення до праці не змінились, а тому застосування умовно - дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

За таких обставин, у задоволенні клопотання засудженої слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 318-380, 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду протягом семи діб з дня її оголошення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя ОСОБА_1