Справа № 738/1008/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/199/18
Категорія - ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000229 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Феськівка Менського району Чернігівської області, житель АДРЕСА_1 , не одружений, освіта середня, не працює, раніше неодноразово судимий, останній раз 22.07.2005 року Апеляційним судом Харківської області за п.6, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років,

засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з 17 травня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено без змін у вигляді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 2288 грн.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , не одружений, освіта середня, не працює, раніше неодноразово судимий, останній раз 27.03.2018 року Менським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці,

засуджений за ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, без конфіскації належного йому майна.

На підставі ст.71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Менського районного суду від 27.03.2018 року й остаточно визначено ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, без конфіскації належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 ухвалено рахувати з 17 травня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили залишено без змін у вигляді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 2288 грн.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , будучи раніше неодноразово судимими, в тому числі й за корисливі злочини, маючи незняті та непогашені судимості, повторно вчинили новий умисний тяжкий злочин.

Так, 17.05.2018 року, близько 08-00 години, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибули на АДРЕСА_2 , та не маючи дозволу власника ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, з метою заволодіння транспортним засобом, застосовуючи фізичну силу, здійснили переміщення шляхом котіння автомобіля марки «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , 1978 року випуску, вартістю 11034 грн., що підтверджується висновком експерта № 12 від 12.06.2018 року, однак були затримані потерпілим ОСОБА_7 неподалік від місця скоєння злочину, тому злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, хоч вони виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок місцевого суду, призначивши йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Зазначив, що місцевий суд не надав належної оцінки обставинам, які пом`якшують його покарання, так як він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, усвідомив неприпустимість протиправної поведінки.

Цей же вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_12 ніким з учасників процесу не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, котрі підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; потерпілого, який погодився з позицією сторони захисту; думку прокурора, який просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_9 міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, ставлення обвинуваченого до скоєного; дані про його особу, який раніше неодноразово судимий; обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття; обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину; і дійшов правильного висновку про необхідність призначити йому покарання саме у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією частини статті КК України, яка йому інкримінована, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Беручи до уваги, що ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, а тому колегія суддів не знаходить підстав для призначення йому покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Отже, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції враховані, а тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2018 року щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4