УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/1399/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
ПП « ВКП Проспект»: ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 13 липня 2018 року про відмову в задовленні клопотання про накладання арешту на майно , - '
Постановою прокурора Коростишівської місцевої прокуратури від 13.06.2018 року виділені матеріали досудового розслідування щодо факту незаконного видобутку піску вчинених ОСОБА_9 (директором ПП ВКП «Проспект»).
Звертаючись з відповідним клопотанням, прокурор зазначила, що з 10 земельних ділянок, належній фізичній особі ОСОБА_10 , вивозився пісок, а також здійснювалося будівництво водойми , яке проводило ПП «ВКП «Проспект» відповідно до договору підряду з ОСОБА_10 .. Зважаючи на те, що незаконний видобуток корисної копалини здійснювався за допомогою спеціальної техніки, належної ПП «ВКП «Проспект», в результаті незаконного видобутку природних ресурсів дане підприємство заподіяло значної шкоди, тому наявні підстави для накладання арешту на зазначене в клопотання майно юридичної особи.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя виходив з того, що з постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 13.06.2018 року та позовної заяви, доданої до клопотання, вбачається, що саме в діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки злочинів в тому числі і за ч.1 ст. 240 КК України, якому повідомлено про підозру за ч.2 ст. 239-1, та за ст. 254 КК України в іншому кримінальному провадженні. Разом з тим в клопотання ставиться питання про накладання арешту на майно юридичної особи, яка має з ОСОБА_9 виключно трудові відносини, і він не є ні засновником, ні учасником даного товариства. В клопотанні не зазначено розмір шкоди або неправомірної вигоди, яка завдана чи отримана юридичною особою, та підстави накладання арешту саме на майно ПП «ВКП «Проспект».
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання прокурора щодо накладення арешту у виді заборони права на відчуження, розпорядження та/або користування та постановити нову ухвалу, якою повністю задовольнити клопотання прокурора щодо накладення арешту у виді заборони права на відчуження, розпорядження або користування на транспортні засоби ПП «ВКП «Проспект» вказані в клопотання, банківські рахунки ПП «ВКП «Проспект» та нерухоме майно ПП «ВКП Проспект» Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою. Вказує, що вищевказані транспортні засоби, банківські рахунки та нерухоме майно є речовим доказом у кримінальному провадженні та наявні достатні підстави вважати, що вказане майно набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, за яке до юридичної особи та винних осіб може бути застосовано заходи кримінального характеру. Існують достатні підстави вважати, що зазначені у клопотанні речі набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них або на які було спрямовано кримінальне правопорушення. Крім того, місцевою прокуратурою в межах даного кримінального провадження підготовлено цивільний позов в інтересах держави Стрижівської сільської ради Коростишівського району, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, Управління державної Казначейської служби України у Коростишівському районі до ОСОБА_9 , Приватного підприємства «Виробничо-комерційного підприємства «Проспект» щодо стягнення шкоди заподіяної правопорушенням 182 215 162, 04 грн., який було додано до клопотання.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку представника ПП «ВКП Проспект» адвоката ОСОБА_7 про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При цьому відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено:
-підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
-перелік і види майна, що належить арештувати;
-документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
-розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання.
Розглядаючи подання слідчого, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався, та прийшов до обгрунтованого та законного рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна ПП «ВКП`Проспект» та його банківських рахунків. Разом з цим клопотання прокурора про накладання арешту на майно ПП «ВКП «Проспект» не відповідає у повному обсязі вимогам, передбаченим ч.2 ст. 171 КПК України.
Клопотання прокурора про накладення арешту на майно ПП «ВКП «Проспект» обґрунтовано тим, що незаконний видобуток корисної копалини (піску) здійснювався за допомогою спеціальної техніки, належної ПП «ВКП «Проспект», в результаті незаконного видобутку природних ресурсів ПП «ВКП «Проспект» заподіяно значної шкоди, яка підлягає відшкодуванню державі у кримінальному провадженні, тому наявні підстави для накладення арешту на майно ПП «ВКП «Проспект» з метою забезпечення кримінального провадження, в тому числі збереження речових доказів за відшкодування шкоди.
До клопотання прокурора подано цивільний позов (позовну заяву) до ОСОБА_9 та ПП «ВКП «Проспект» про солідарне стягнення вартості безпідставно здобутих корисних копалин місцевого значення (піску) у розмірі 182 215 162, 04 грн. та цивільний позов (позовну заяву) до ПП «ВКП «Проспект» про стягнення вартості безпідставно здобутих корисних копалин місцевого значення (піску) у розмірі 182 215 162, 04 грн. (а.с.74-81, 116-122). При цьому в даних позовних заявах відсутні дати їх складання, склад відповідачів в них, не дивлячись на тотожність змісту, в них зазначений різний
В підтвердження вартості незаконно видобутого піску на суму 182 215 162 , 04 грн. прокурор як в клопотанні про арешт майна, так і в наведених позовних заявах, посилається на висновок судово-товарознавчої експертизи № 44/18-25 від 05.06.2018 року
Згідно витягу з ЄРДР від 14.06.2018 р. 01.04.2015 року надійшла заява від народного депутата України ОСОБА_11 про те, що в с.Стрижівка Коростишівського району службові особи ПП «ВКП «Проспект» здійснюють незаконний видобуток піску.
Разом з тим, правова кваліфікація вказаних неправомірних дій визначена органом досудового розслідування за ч.1 ст. 240 КК України, згідно якої передбачена відповідальність за порушення встановлених правил охорони надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я чи довкілля.
Таким чином кримінальне провадження порушено за ч.1 ст. 240 КК України, диспозиція якої не передбачає завдання шкоди незаконним видобутком корисних копалин, яка полягає у вартості здобутих таким чином копалин, а визначається шкодою, завданою довкіллю. При цьому вартість незаконно здобутих копалин не є тотожньою шкоді, завданої порушенням встановлених правил охорони надр, що створило небезпеку для довкілля. З пояснен прокурора в судовому засіданні вбачається, що зазначена шкода довкіллю органом досудового слідства ще не визначена, відповідне експертне дослідження для цього ще не призначалося.
Таким чином посилання в обгрунутвання розміру шкоди, завданої даним кримінальним правопорушенням, а саме ч.1 ст. 240 КК України, на вартість незаконно здобутого піску, про що йдеться в матеріалах, доданих до клопотання про арешт майна, є безпідставними та, з огляду на стадію досудового розслідування та невизначення шкоди, завданої довкіллю, як то передбачено диспозицією ч.1 ст. 240 КК України , - передчасними.
Необгрунтованими також вбачаються посилання прокурора як на підставу арешту майна ПП «ВКП «Проспект», а саме транспортних засобів, нерухомого майна та коштів на банківських рахунках, необхідність збереження даного майна як речових доказів в даному кримінальному провадженні, оскільки з постанови про визнання майна речовими доказами » не вбачається, у зв`язку з чим дані транспортні засоби, нерухоме майно та кошти визнані такими доказами, крім того прокурор під час апеляційного розгляду провадження не зміг пояснити, які підстави вважати, що саме за допомогою цих транспортних здійснювався видобуток піску у 2015 році, як то зазначено у витягу з ЄРДР, що саме зазначені транспортні засоби та офісні приміщення є знаряддям даного злочину, на даний час містять на собі сліди зазначених протиправних дій, або були отриманні підприємством внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення, у відповідності до положень ст.. 98 КПК України. При цьому сам по собі факт визнання вказаного майна речовими доказами у відповідності до положень ст.. 170 КПК України, враховуючи зазначені обставини, не може бути безумовною підставою для прийняття судом рішення про їх арешт.
Також слід звернути увагу на те, що прокурор зазначаючи у клопотанні про накладення арешту на кошти банківських рахунків ПП «ВКП «Проспект», не перевірив та не вказав, до яких саме фондів належать кошти на банківських рахунках, адже накладення арешту на всі банківські рахунки підприємства ставить під загрозу діяльність даного підприємства в тому числі виплату заробітної плати та інших соціальних виплат працівникам даного підприємства. При цьому прокурором в порушення вимог ч.2 ст. 173 КПК України не обґрунтував розумність та спів розмірність обмеження права власності підприємства на 66 транспортних засобів, офісні приміщення та банківські рахунки завданням саме даного кримінального провадження , а також наслідки такого арешту для підприємства. З огляду на викладене
З огляду на викладене клопотання прокурора та його апеляційна скарга не містять доведених правових підстав для накладення арешту на майно ПП «ВКП «Проспект», тому слідчий суддя правильно прийшов до висновку про відмову в його задоволенні.
Доводи апеляційної скарги прокурора, які тотожні доводам , викладеним в самому клопотанні про арешт майна , з огляду на викладене, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, підстав для задоволення апеляційної скарги з мотивів, наведених в ній, колегія суддів наразі не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 13 липня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна ПП « ВКП «Проспект», - без зміни..
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: