Справа № 473/2734/18
Номер провадження1-кп/473/297/2018
Категорія ч.2 ст.125 КК України
ВИРОК
іменем України
"10" вересня 2018 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, освіта повна загальна середня, фізичної особи підприємця, сімейний стан одружений, має на утриманні дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

потерпілий /цивільний позивач/ ОСОБА_6 ,

представник потерпілого /цивільного позивача/ - адвокат ОСОБА_7 ,

захисник адвокат ОСОБА_8 ,

обвинувачений /цивільний відповідач/ ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

29 червня 2018 року о 14 годин 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області на вулиці Чубчика, обвинувачений ОСОБА_9 , керуючи власним транспортним засобом виїжджав з майданчика для паркування транспортних засобів, який розташований по вулиці Чубчика. Під`їхавши до шлагбауму майданчика для паркування транспортних засобів, розташованого навпроти крамниці «Квіти», обвинувачений ОСОБА_9 розпочав розмову з працівником паркувального майданчику потерпілим ОСОБА_6 .. В ході розмови між ними на грунті раптово виниклих неприязних відносин, обвинувачений ОСОБА_9 вийшов із за керма транспортного засобу та умисно наніс один удар правою рукою в ліву частину нижньої та верхньої губи потерпілого ОСОБА_6 , а після чого наніс ще декілька умисних ударів рукою в область обличчя та голови потерпілого ОСОБА_6 .. Внаслідок умисних дій обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці верхньої та нижньої губи зправа, набряку м`яких тканин в ділянці спинки носа та потилиці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_9 ..

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні даного злочину не визнав та повідомив, що він не бив руками в область голови та обличчя потерпілого ОСОБА_6 , але визнав, що 29 червня 2018 року о 14 годин 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області на вулиці Чубчика, коли він, керуючи власним транспортним засобом виїжджав з майданчика для паркування транспортних засобів, він зупинився перед шлагбаумом даного майданчика для паркування транспортних засобів, розташованого навпроти крамниці «Квіти» з північного боку Вознесенського центрального ринка. Між ним та потерпілим ОСОБА_6 виникла конфліктна ситуація з приводу того, що потерпілий ОСОБА_6 не відкривав шлагбаум та наполягав на оплаті за паркування керованого ним транспортного засобу. Він роз`яснював потерпілому ОСОБА_6 , що не повинен здійснювати оплату за паркування транспортного засобу за рішенням виконавчого комітету Вознесенської міської ради, так як в зоні паркування на території майданчику для паркування транспортних засобів, знходиться вхід та вихід до крамниці «Оріон», де він здійснює підприємницьку діяльність. Незважаючи на це, потерпілий ОСОБА_6 не відкривав шлагбаум, те не випускав керований ним транспортний засіб з території майданчика для паркування автомобілів. Він вийшов з салону автомобіля, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , та між ними виникла штовханина, при якій він не наносив потерпілому ударів руками. Потерпілий ОСОБА_6 схопив стілець, на якому він сидів в кабині для відкривання та закривання шлагбауму, та намагався вдарити його, але це йому не вдалося. Очевидці даної події викликали наряд поліції та автомобіль швидкої допомоги. Йому медичну допомогу фельдшер швидкої допомоги не надав, автомобіль швидкої допомоги був потрібен потерпілому ОСОБА_6 ..

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив факт вчинення злочину відносно нього обвинуваченим ОСОБА_9 , який мав місце 29 червня 2018 року о 14 годин 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області на вулиці Чубчика, коли обвинувачений ОСОБА_9 , керуючи власним транспортним засобом виїжджав з майданчика для паркування транспортних засобів, який розташований по вулиці Чубчика. Зупинивши керований обвинуваченим ОСОБА_9 автомобіль перед шлагбаумом майданчика для паркування транспортних засобів, розташованого навпроти крамниці «Квіти», обвинувачений ОСОБА_9 забажав виїхати з майданчика без оплати за паркування. Він повідомив обвинуваченому ОСОБА_9 , що не буде відкривати шлагбаум до тіх пір, поки він не здійснить оплату за паркування. При цьому він роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_9 , що той повинен здійснити оплату за паркування транспортного засобу, так як даний автомобіль, на якому їхав обвинувачений ОСОБА_9 не внесений в перелік транспортних засобів за рішенням виконавчого комітету Вознесенської міської ради, які звільнені від оплати за послуги паркування при заїзді в зону паркування на території майданчику для паркування транспортних засобів, де знаходяться входи та виходи не тільки до крамниці «Оріон», де здійснює підприємницьку діяльність обвинувачений ОСОБА_9 , а і до інших крамниць, які розташовані з північного боку Вознесенського центрального ринку. Внаслідок цього між ними виникла суперечка, в ході якої обвинувачений ОСОБА_9 вийшов із за керма транспортного засобу, вірвався в кабіну де знаходився він /потерпілий ОСОБА_6 /, перед пультом кервання шлагбаумом, і умисно наніс йому удар правою рукою в ліву частину обличчя в область нижньої та верхньої губи, а після цього наніс ще декілька умисних ударів рукою в область обличчя та голови. Внаслідок умисних дій обвинуваченого ОСОБА_9 у нього було розбите обличчя, з розбитого носа та розбитих губ йщла кров. Він схопив стілець на якому він сидів, та випхав обвинуваченого ОСОБА_9 з приміщення кабіни паркувальника, який керує шлагбаумом. Після чого між ними дійсно виникла штовханина, при якій вже обвинувачений ОСОБА_9 не наносив йому ударів руками в область голови та обличчя. Свідки даної події викликали наряд поліції та автомобіль швидкої допомоги. Коли прибув автомобіль швидкої допомоги, йому фельдшер надав медичну допомогу, так як у нього було розбите обличчя, та йшла кров з розбитих носа та губ.

Підстав для сумнівів в показаннях потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_9 у суда немає, так як дані показання суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, які суд знаходить належними, необхідними та достатніми, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 29 червня 2018 року біля 14 годин 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області він знаходився на вулиці Чубчика, та стояв на тротуарі біля шлагбаума перед майданчиком для паркування транспортних засобів, розташованого навпроти крамниці «Квіти». Він побачив, як обвинувачений ОСОБА_9 , керуючи власним транспортним засобом зупинився перед шлагбаумом майданчика для паркування транспортних засобів, розташованого навпроти крамниці «Квіти». При цьому обвинувачений ОСОБА_9 забажав виїхати з майданчика без оплати за паркування. Потерпілий ОСОБА_6 повідомив обвинуваченому ОСОБА_9 , що не буде відкривати шлагбаум до тіх пір, пока обвинувачений ОСОБА_9 не здійснить оплату за паркування. Внаслідок цього між обвинуваченим ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_6 виникла суперечка, під час якої обвинувачений ОСОБА_9 вийшов із за керма транспортного засобу, штовхнув двері кабіни де знаходився потерпілий ОСОБА_6 , перед пультом кервання шлагбаумом, і умисно наніс йому де кілька ударів правою рукою в обличчя та в голову. Внаслідок даних дій обвинуваченого ОСОБА_9 у потерпілого ОСОБА_6 було розбите обличчя, з розбитого носа та розбитих губ текла кров. ОСОБА_6 схопив стілець на якому він сидів, та виштовхнув обвинуваченого ОСОБА_9 з приміщення кабіни паркувальника. Після чого між обвинуваченим ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_6 виникла штовханина, при якій вже обвинувачений ОСОБА_9 не наносив потерпілому ОСОБА_6 ударів руками в область голови та обличчя. Хтось із свідків даної події викликали наряд поліції та автомобіль швидкої допомоги. Коли прибув автомобіль швидкої допомоги, потерпілому ОСОБА_6 надавалася медична допомога, так як у потерпілого ОСОБА_6 було розбите обличчя, та текла кров з розбитих носа та губ.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 29 червня 2018 року біля 14 годин 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області він керуючи транспортним засобом, їхав по вулиці Чубчика, виїжджаючи з майданчику для паркування транспортних засобів біля Вознесенського центрального ринку. Коли він під`їхав до шлагбауму для виїзду з майданчика для паркування транспортних засобів, розташованого навпроти крамниці «Квіти», він зупинився, так як шлагбаум знаходився в закритому стані. Перед шлагбаумом попереду нього був зупинений транспортний засіб приватного підприємця ОСОБА_9 , який здійснює підприємницьку діяльність в крамниці «Оріон». Він побачив, як обвинувачений ОСОБА_9 , про щось розмовляв з паркувальником ОСОБА_6 , який знаходився біля відкритого вікна та сидів на стільці в кабіні де знаходиться пульт керування шлагбаумом. Крім того, він побачив, як обвинувачений ОСОБА_9 вийшов із за керма транспортного засобу, забіг до кабіни де знаходився потерпілий ОСОБА_6 , перед пультом кервання шлагбаумом, і умисно наніс йому де кілька ударів правою рукою в обличчя та в голову. Внаслідок даних дій обвинуваченого ОСОБА_9 у потерпілого ОСОБА_6 було розбите обличчя, з розбитого носа та розбитих губ текла кров. Були викликані наряд поліції та автомобіль швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона працює продавчинею Вознесенської харчосмакової фабрики, та 29 червня 2018 року з самого ранку продавала квас із діжки, яка була припаркована на тротуарі АДРЕСА_3 недалеко від шлагбаума майданчика для паркування транспортних засобів, розташованого навпроти крамниці «Квіти». Потерпілий ОСОБА_6 знаходився в кабіні паркувальника та здійснював відкриття та закриття шлагбауму для виїзду автомобілів з території паркувального майданчику та їх заїзду на вулиці Чубчика перед Вознесенським центральним ринком. Цього ж дня біля 14 годин 30 хвилин вона побачила, як перед шлагбаумом для здійснення виїзду зупинився на автомобілі обвинувачений ОСОБА_9 .. Вона бачила, як обвинувачений ОСОБА_9 , про щось розмовляв з паркувальником потерпілим ОСОБА_6 , через відкриті вікна салона автомобіля, в якому сидів обвинувачений ОСОБА_9 , та кабіни де знаходиться пульт керування шлагбаумом, в якій сидів потерпілий ОСОБА_6 також вона бачила, як обвинувачений ОСОБА_9 вийшов із салону транспортного засобу, заскочив до кабіни де знаходився потерпілий ОСОБА_6 , перед пультом кервання шлагбаумом, і почав наносити йому удари правою рукою в обличчя та в голову. Вона зателефонувала в чергову частину Вознесенського відділу поліції та викликала слідчо оперативну групу. Крім працівників поліції на місце пригоди прибув і автомобіль швидкої допомоги. У потерпілого ОСОБА_6 було розбите обличчя, з розбитого носа та розбитих губ текла кров, йому фельдшером швидкої допомоги була надана медична допомога.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 29 червня 2018 року біля 14 годин 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області він проходив по вулиці Київська та йшов в напрямку до перехрестя вулиці Київської з вулицею Чубчика. На перехресті даних вулиць в районі крамниці «Квіти», знаходиться шлагбаум за допомогою якого здійснюється в`їзд та виїзд з території майданчика для паркування транспортних засобів. Коли йому відкрився огляд на шлагбаум, в процесі його пішохідного руху, який закривався будівлею крамниці «Квіти», він побачив, як обвинувачений ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_6 штовхаються між собою на вулиці Чубчика перед шлагбаумом. При цьому він не бачив, щоб вони наносили один одному удари руками в область голови.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що 29 червня 2018 року о 14 годин 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області на вулиці Чубчика, вона знаходилася в салоні автомобіля в якості пасажирки, яким керував обвинувачений ОСОБА_9 , так як обвинувачений підвозив її після відвідування ринку. Коли автомобіль зупинився для виїзду з майданчика для паркування транспортних засобів, перед шлагбаумом даного майданчика, розташованого навпроти крамниці «Квіти» з північного боку Вознесенського центрального ринка, між потерпілим ОСОБА_6 , який був паркувальником та обвинуваченим ОСОБА_9 виникла конфліктна ситуація з приводу того, що потерпілий ОСОБА_6 не відкривав шлагбаум та наполягав на оплаті за паркування транспортного засобу. Обвинувачений ОСОБА_9 вийшов з салону автомобіля, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який також вийшов з кабіни де знаходиться пульт керування шлагбаумом, та між ними виникла штовханина, при якій вона не бачила, щоб обвинувачений ОСОБА_9 наносив потерпілому ОСОБА_6 удари руками. Потерпілий ОСОБА_6 схопив стілець, на якому він сидів в кабині для відкривання та закривання шлагбауму, та намагався вдарити стільцем обвинуваченого ОСОБА_9 .. Очевидці даної події викликали наряд поліції та автомобіль швидкої допомоги. Потерпілому ОСОБА_6 фельдшер швидкої допомоги надавав медичну допомогу. Вона надавала медичну допомогу обвинуваченому ОСОБА_9 за допомогою автомобільної аптечки з автомобіля обвинуваченого ОСОБА_9 , так як у обвинуваченого ОСОБА_9 був пошкоджений палець лівої руки, з якого текла кров. Вона обробила рану на пальці обвинуваченого ОСОБА_9 перекисом водню з автомобільної аптечки.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що 29 червня 2018 року біля 14 годин 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області він знаходився біля діжки Вознесенської харчосмакової фабрики, з якої продається квас, і яка була припаркована на тротуарі вулиці Чубчика недалеко від шлагбаума майданчика для паркування транспортних засобів, розташованого навпроти крамниці «Квіти» на перехресті вулиць Київська та Чубчика. Він почув голосні крики двох чоловіків, які лунали з території паркувального майданчику, тобто з району розташування шлагбауму для виїзду автомобілів з території паркувального майданчику та їх заїзду на паркувальний майданчик на вулиці Чубчика перед Вознесенським центральним ринком. Коли він обернувся в сторону, з якої лунали крики двох чоловіків, то він побачив, як обвинувачений ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_6 штовхаються між собою на вулиці Чубчика перед шлагбаумом. При цьому він не бачив, щоб вони наносили один одному удари руками в обличчя та область голів один одному.

Відповідно до висновку судової медичної експертизи №299 від 03 липня 2018 року, у потерпілого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , були виявлені рани в ділянці верхньої та нижньої губи зправа, набряк м`яких тканин в ділянці спинки носа та потилиці зліва. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого /тупих/ предмету /предметів/ з обмеженою контактуючою поверхнею до звернення в лікарню, куди він звернувся 29 червня 2018 року в 15 годин 00 хвилин. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, пункт 2.3.3 рани в ділянці верхньої та нижньої губи зправа відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Згідно пункту 2.3.5 набряк м`яких тканин в ділянці спинки носа та потилиці зліва відносяться до легких тілесних ушкоджень. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень, які є на тілі потерпілого ОСОБА_6 від удару /ударів/ руками, або від падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню. /а.к.п. 42 43/.

Протоколом органу досудового розслідування від 18 липня 2018 року огляду предмета, яким є відеодиск: DVD TR № 7010515 XRE, на якому зафіксований відеозапис моменту із відеокамери зовнішнього спостереження на вулиці Чубчика в місті Вознесенську Миколаївської області, під час якого 29 червня 2018 року о 14 годин 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області на вулиці Чубчика, обвинувачений ОСОБА_9 умисно наносив удари правою рукою в область обличчя та голови потерпілого ОСОБА_6 /а.к.п. 45 46/.

Постановою органу досудового розслідування від 18 липня 2018 року, відповідно до якої речовим доказом за даним кримінальним провадженням визнано відеодиск: DVD TR № 7010515 XRE, на якому зафіксований відеозапис моменту із відеокамери зовнішнього спостереження на вулиці Чубчика в місті Вознесенську Миколаївської області, під час якого 29 червня 2018 року о 14 годин 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області на вулиці Чубчика, обвинувачений ОСОБА_9 умисно наносив удари правою рукою в область обличчя та голови потерпілого ОСОБА_6 , який долучено до матеріалів кримінального провадження. /а.к.п. 47/.

Дані докази за кримінальним провадженням, суд знаходить належними, так як вони прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірними та допустимими, так як вони отримані в порядку, встановленому КПК України.

Мотиви неврахування судом окремих доказів.

Суд визнає недопустимими доказами за кримінальним провадженням протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками /а.к.п. 48 49, 51 52/, так як слідчі дії за даними протоколами з участю свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , проведені з порушенням вимог ч.1 ст. 228 КПК України, відповідно до якої перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи. Дані вимоги ч.1 ст.228 КПК України органом досудового розслідування при пред`явленні особи для впізнання за фотознімками не були виконані ні з свідком ОСОБА_16 , ні з свідком ОСОБА_10 ..

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 ..

Спростування позиції обвинуваченого ОСОБА_9 в частині невизнання вини.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_9 не визнав свою вину у вчиненні даного злочину, заперечивши що він бив руками в область голови та обличчя потерпілого ОСОБА_6 , але визнав, що 29 червня 2018 року о 14 годин 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області на вулиці Чубчика, коли він, керуючи власним транспортним засобом виїжджав з майданчика для паркування транспортних засобів, він зупинився перед шлагбаумом даного майданчика для паркування транспортних засобів, розташованого навпроти крамниці «Квіти» з північного боку Вознесенського центрального ринка. Між ним та потерпілим ОСОБА_6 виникла конфліктна ситуація. Він вийшов з салону автомобіля, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , та між ними виникла штовханина, при якій він не наносив потерпілому ударів руками.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_9 в частині не насення ним ударів рукою в область обличчя та голови потерпілого ОСОБА_6 , так як позиція обвинуваченого ОСОБА_9 в цій частині спростовується показаннями свідків обвинувачення за кримінальним провадженням: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , та не підтверджується показаннями свідків захисту за кримінальним провадженням: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які не бачили повністю обставини події вчинення злочину. Разом з тим показання в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 та свідків, як обвинувачення, так і захисту, узгоджуються між собою, є послідовними та логічними, і які суд може покласти в обґрунтування вироку за кримінальним провадженням.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_9 ..

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_9 , суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, які б відповідно до ст. 66 КК України пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , а також обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який є злочином невеликої тяжкості. Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що він повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Крім того суд враховує стать та вік обвинуваченого ОСОБА_9 , який задовільно характеризуються за місцем проживання, є не судимим. /а.к.п. 54 63/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , враховуючи тяжкість злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, його наслідки та інші обставини справи, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого та його відносин з потерпілим ОСОБА_6 , суд вважає можливим призначити вид основного покарання в виді штрафу, відповідно до мінімальної межі, визначеної санкцією ч.2 ст.125 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , який буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд визнає неспроможними доводи сторони захисту, що відповідно до статті 478 КПК України потерпілим ОСОБА_6 не було подано до слідчого, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяву про вчинення кримінального правопорушення відносно нього обвинуваченим ОСОБА_9 .. Потерпілим ОСОБА_6 така заява була подана усно, і яка була прийнята протоколом прийняття заяви, що відображено в пункті №1 розділу №1 проведені під час досудового розслідування процесуальні дії реєстру матеріалів досудового розслідування. /а.к.п. 4/.

Також суд визнає неспроможними доводи сторони захисту, що обвинувачення є не правильним, з в частині того, що обвинуваченим ОСОБА_9 був умисно нанесений удар правою рукою в ліву частину нижньої та верхньої губи потерпілого ОСОБА_6 , а внаслідок цього потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці верхньої та нижньої губи зправа. В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_9 був нанесений не один удар рукою в область обличчя та голови потерпілого, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці верхньої та нижньої губи зправа, набряку м`яких тканин в ділянці спинки носа та потилиці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Локалізація та утворення тілесних ушкоджень у вигляді рани в ділянці верхньої та нижньої губи зправа, виникло від дії іншого удару рукою обвинуваченого ОСОБА_9 в обличчя потерпілого ОСОБА_6 , який був не першим, тоді як перший удар обвинуваченим ОСОБА_9 був нанесений саме правою рукою в ліву частину нижньої та верхньої губи потерпілого ОСОБА_6 , але який не привів до утворення тілесних ушкоджень в даній області обличчя, що підтверджено висновком судової медичної експертизи №299 від 03 липня 2018 року.

Крім того, суд визнає неспроможними доводи сторони захисту, що потерпілим ОСОБА_6 не законно була здійснена спроба отримання оплати за паркування транспортного засобу обвинуваченого ОСОБА_9 , і що потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні не довів, що він був працівником суб`єкта господарювання, який наділений правом отримання оплати за паркування транспортних засобів на даному паркувальному майданчику, так як доведеність чи недоведеність даних обставин не впливає на кваліфікацію злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, який був скоєний обвинуваченим ОСОБА_9 проти потерпілого ОСОБА_6 ..

Що стосується цивільного позову, пред`явленого потерпілим ОСОБА_6 в порядку ст.127 128 КПК України до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення з нього на його користь спричиненої матеріальної та моральної шкоди, як потерпілого від злочину, суд вважає, що дані позовні вимоги, розмір яких в частині відшкодування матеріальної щкоди в сумі 1510 гривень 31 копійки /а.к.п. 18 - 28/ повністю доведений в судовому засіданні, підлягають повному задоволенню. А в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, із зменшенням відшкодування розміру моральної шкоди, з врахуванням вимог розумності, справедливості та майнового стану як обвинуваченого ОСОБА_9 , так і потерпілого ОСОБА_6 ..

Задовольняючи частково позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 при визначенні розміру відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілому, суд враховує характер моральних страждань потерпілого, а також підстави якими потерпілим був обґрунтований розмір моральної шкоди, оцінений ним в 50000 гривень, суд враховує вимоги ст. ст. 23 та 1167 ЦК України.

У відповідності до ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визнається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеню вини особи, яка завдала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При цьому суд також враховує характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_9 діяння та характеру страждань потерпілого ОСОБА_6 , який є учасником бойових дій на території Демократичної Республіки Афганістан, а також їх тривалість, настання негативних змін у житті потерпілого. При цьому суд зазначає, що є безумовним, що в результаті спричинення умисних тілесних ушкоджень, кожна людина переносить емоційні та душевні переживання. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в результаті умисних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_6 зазнав моральних страждань, зазнавав їх і в судовому засіданні, внаслідок невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 , що потягло вимушені зміни у життєвих зв`язках потерпілого ОСОБА_6 та у звичайному способі життя, настання негативних змін в житті потерпілого, а також, що він був змушений систематично з`являтися до правоохоронних органів для проведення слідчих дій з ним та брати участь в судових засіданнях, а тому суд вважає, розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому, яка визначена ним в сумі 50000 гривень завищено, що дає правові підстави суду для зменшення розміру позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 46, 47/.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання в виді штрафу в розмірі 50 /п`ятидесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень, який підлягає сплаті на користь держави в особі Вознесенського УК, р/р 4007, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України /ЕАП/, МФО банку: 899998, код класифікації доходів бюджету: 21081100:

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 з обвинуваченого ОСОБА_9 1510 /одну тисячу п`ятсот десять/ гривень 31 копійку в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 10000 /десять тисяч/ гривень, в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, пов`язаної із вчиненням злочину обвинуваченим ОСОБА_9 відносно потерпілого ОСОБА_6 , а всього 11510 /одинадцять тисяч п`ятсот десять/ гривень 31 копійку.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: відеодиск: DVD TR № 7010515 XRE зберігати при матеріалах кримінального провадження. /а.к.п. 46, 47/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1