Постанова

26 червня 2018 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

підсудного ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кобеляки матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.3 ст.368 КК України,

Встановив:

Від прокурора Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 надійшло подання про продовження строку тримання під вартою підсудного на строк два місяці.

Подання мотивовано тим, що ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованих йому злочинів обіймав посаду судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області, що свідчить про його високий соціальний статус та можливість перешкоджання встановленню істини у кримінальній справі, шляхом впливу на свідків та інших учасників кримінальної справи.

Також подання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, раніше ухилявся від суду, порушив умови запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, тому може ухилитись від суду в подальшому, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі та продовжити злочинну діяльність.

Прокурор ОСОБА_2 прохав продовжити строк тримання під вартою підсудного, оскільки на даний час ризики, які були підставою при обранні запобіжного заходу не відпали, а більш м`який запобіжний захід не може запобігти цим ризикам.

Підсудний ОСОБА_4 прохав змінити запобіжний захід на підписку про невиїзд або на поруки дружині, його захисник, адвокат ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання підсудного під вартою, та прохав змінити запобіжний захід на будь-яких інший не пов`язаний із позбавленням волі, оскільки ризиків заявлених прокурором фактично не існує, крім того у підсудного погіршився стан здоров`я.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу та щодо можливості його зміни на більш м`який, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, які виразилися в отриманні службовою особою, яка займає відповідальне становище, хабара в особливо великому розмірі, зловживанні службовим становищем всупереч інтересам служби та вчиненні службового підроблення.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд враховує, що один із злочинів у яких підозрюється ОСОБА_4 є умисними та особливо тяжкими, за якими передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, що свідчить про існування ризику переховування підсудного від суду.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того ОСОБА_4 тривалий час, а саме більше шести років перебував у розшуку, переховуючись від суду, обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, порушив умови запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.

На даний час повернутий до країни шляхом екстрадиції, а тому суд не може взяти до уваги його пояснення з приводу добровільності повернення до України та необізнаності про виклики до слідчого чи суду.

На ризик переховування від суду вказує те, що у ОСОБА_4 немає постійного місця проживання і протягом багатьох років в Україні останній не проживав.

Також, існує ризик впливу на свідків, оскільки судом вони не допитані.

Посилання на погіршення стану здоров`я як підставу для зміни запобіжного заходу на більш м`який, суд не бере до уваги, оскільки суду не надано доказів щодо потреби у постійному нагляді лікарів з вузької спеціалізації, яку не можливо забезпечити в межах установи виконання покарань.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень КПК України 2012р., запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом ( КПК України 2012р.), продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто в порядку, визначеному КПК України 1960р.

Таким чином, обов`язковою передумовою звернення до суду з клопотанням в порядку ст. 201 КПК України 2012р. є те, що запобіжний захід обрано, змінено чи припинено в порядку, визначеному КПК України 2012р., в іншому разі це питання має бути вирішено у відповідності до положень КПК України 1960р.

А тому в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про передачу його на поруки дружині слід відмовити.

З врахуванням зазначених обставин, на даний час, відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Враховуючи вище викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 місяці.

Керуючись ст.ст. 148, 150, 274 КПК України (в ред. 1960 р.), суд,

Постановив:

Подання прокурора Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 задовольнити.

Продовжити підсудному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк два місяці, тобто до 26 серпня 2018 р.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя