Справа №705/1319/18
1-в/705/488/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2018 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
засудженої ОСОБА_3
представника УВК №129 ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань Черкаської області в режимі відеоконференції між Уманським міськрайонним судом Черкаської області та Уманською ВК №129 клопотання засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення її від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,
Засуджена ОСОБА_3 , яка відбуває покарання в Уманській ВК № 129, звернулася до суду з клопотанням, в якому просить звільнити її від відбування покарання відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». У клопотанні зазначає, що на її утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої вона не позбавлена батьківських прав.
Засуджена ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подане нею клопотання про застосування до неї п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки вона має малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Представник спостережної комісії Уманської міської ради подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.
Представник УВК №129 в судовому засіданні вказував на відсутність підстав для задоволення клопотання засудженої, оскільки вона відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за тяжкий злочин, який нею було вчинено в період іспитового строку.
Прокурор в судовому засіданні вказував на те, що відсутні підстави для задоволення поданого засудженою ОСОБА_3 клопотання, оскільки відповідно до п. «в» ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин. Як вбачається з особової справи засудженої ОСОБА_3 , вона відбуває покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.05.2016 року, яким вона була засуджена за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до цього вироку, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання їй було частково приєднано невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2015 року та остаточно визначено до відбуття покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Відповідно до вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2015 року, ОСОБА_3 була засуджена за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, та відповідно до ст. 75 КК України була звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Тобто, ОСОБА_3 вчинила новий умисний тяжкий злочин до закінчення визначеного судом іспитового строку.
Вислухавши пояснення засудженої, висновок прокурора та представника установи, вивчивши матеріали особової справи засудженої та матеріали клопотання, суд прийшов до висновку, що клопотання засудженої ОСОБА_3 не підлягає задоволенню із таких підстав.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-VIII.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.
Відповідно до статті 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року (надалі за текстом - Закон) виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
У пункті «8» статті 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» зазначено, що амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.05.2016 року, яким вона була засуджена за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання їй було частково приєднано невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2015 року та остаточно визначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Відповідно до вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2015 року, ОСОБА_3 була засуджена за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, та відповідно до ст. 75 КК України була звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
З наведеного вбачається, що ОСОБА_3 вчинила новий умисний тяжкий злочин до закінчення визначеного судом іспитового строку. За таких обставин, підстав для застосування до засудженої ОСОБА_3 ЗУ «Про амністію у 2016 році» не має. Тому, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 знову вчинила умисний злочин до закінчення визначеного судом іспитового строку за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2015 року, тому суд вважає, що клопотання засудженої ОСОБА_3 , яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ «Уманська виправна колонія (№ 92)», про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року не підлягає до задоволення.
На підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст. 539 КПК України, ЗУ «Про застосування амністії в Україні», суд,-
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_3 , яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ «Уманська виправна колонія (№ 92)», про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженим - протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1