Справа № 487/2604/18
Провадження № 1-кп/487/495/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018 року
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,секретаря ОСОБА_2 ,прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0001382 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва , українця, громадянина України, не одружений, працює ПП " ОСОБА_6 ", зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,
- у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В

Угода про визнання винуватості досягнута на стадії досудового розслідування.

Так, 15.04.2018 року приблизно о 23 год. ОСОБА_4 незаконно придбав (знайшов) особливо небезпечний наркотичний засіб - каннабіс , масою не менше 8,706 г., який містився у полімерному пакеті зі смужкою фіксатором, та почав незаконно його зберігати при собі без мети збуту до моменту вилучення співробітниками правоохоронного органу.

Так, 15.04.2018 року близько 23 год. 20 хв. біля будинку №1 по вул. Бузький бульвар у м.Миколаєві працівниками патрульної поліції зупинено ОСОБА_4 , у якого під час огляду виявлено та вилучено полімерний пакет зі смужкою фіксатором з особливо небезпечним наркотичним засобом - каннабісом масою в перерахунку на висушену речовину 8,706 г., яку він незаконно зберігав при собі без мети збуту

Обвинувачений ОСОБА_4 в ході підготовчого судового засідання свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному.

Крім того його вина підтверджується :

- висновком експерта №573 від 24.04.2018 року , відповідно до якого надана на експертизу рослинна маса є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою канабісу в перерахунку на суху речовину становить - 8,706 г.

Відповідно до постанови слідчого СВ Заводського ВП ГУНА в Миколаївській області від 05.04.2018 року рослинну масу канабіс, визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
26.04.2018 року в даному кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468,469,472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
На момент укладення угоди, прокурор вважає, що ОСОБА_4 за кримінальне правопорушення , передбачене за ч.1 ст.309 КК України повинен понести покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що складає 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор досягли угоди про визнання винуватості , підписали її, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних обставин, - суд розглянув справу відповідно до положень ст.473, ч.5 ст.474 КПК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного:

Відповідно до п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості , тяжких злочинів.

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки та укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 ч.2 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 26.04.2018 року ,укладену між прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001382 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України , якою визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що складає 850 грн.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 572 грн.00 коп. витрат за проведення експертизи.
Речові докази по справі знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

СУДДЯ ОСОБА_7