Справа № 635/4491/17
Провадження №1-в/635/402/2018

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

засудженого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в с.Покотилівка заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув"язнення до строку призначеного покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м"яким, -

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2018 року після скасування ухвали до суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув"язнення до строку призначеного йому покарання та зміну невідбутої частини покарання більш м"яким.

Як вбачається з протоколу затримання особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, ОСОБА_4 був затриманий 08 вересня 2012 року, в порядку ст.106 (115) КПК України (в редакції 1960 року).

Постановою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 18 вересня 2012 року у відношенні ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 грудня 2012 року ОСОБА_4 був засуджений за ст.ст.115 ч.2 п.6, 185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до одинадцяти років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2013 року зазначений вирок суду був скасований і справа була направлена до суду першої інстанції для нового розгляду.

Вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 12 березня 2014 року ОСОБА_4 був засуджений за ст.ст.115 ч.2 п.6, 185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до тринадцяти років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2014 року зазначений вирок був залишений без змін.

Згідно з матеріалами особової справи ОСОБА_4 19 червня 2014 року він прибув для відбуття покарання до Олексіївської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Харківській області №25, звідки вибув 11 вересня 2014 року до Темнівської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області №100, де перебував до 17 вересня 2015 року.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2015 року ОСОБА_4 був етапований з Олексіївської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Харківській області №25 до Харківського слідчого ізолятора №27 Управління Державної пенітенціарної служби України у Харківській області для ознайомлення з матеріалами справи.

17 вересня 2015 року ОСОБА_4 на підставі зазначеної ухвали суду, прибув до Харківської установи виконання покарання (№27), де перебував до 04 лютого 2016 року.

Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року касаційна скарга ОСОБА_4 на рішення судів була прийнята до провадження суду і ОСОБА_4 , було етаповано з Харківської установи виконання покарань (№27) до Вищого спеціалізованого суду України для розгляду його касаційної скарги.

05 квітня 2016 року ОСОБА_4 , прибув до слідчого ізолятора міста Київа.

26 квітня 2016 року ОСОБА_4 повернувся до Темнівської виправної колонії (№100).

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05 серпня 2016 року ОСОБА_4 було етаповано до Харківської установи виконання покарань (№27) для ознайомлення з матеріалами справи, куди він прибув 06 серпня 2016 року і перебував до 10 лютого 2017 року.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 15 лютого 2017 року ОСОБА_4 було етаповано до Харківської установи виконання покарань (№27) для розгляду його заяви про перегляд вироку Комінтернівського районного суду міста Харкова від 12 березня 2014 року за нововиявленими обставинами.

24 лютого 2017 року ОСОБА_4 , на підставі зазначеної ухвали суду, прибув до Харківської установи виконання покарань (№27) де перебував до 22 серпня 2017 року.

Заслухавши засудженого, який підтримав клопотання та просив його задовільнити, представника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», який просив вирішити дане клопотання на розсуд суду, думку прокурора, який заперечував проти задоволення даного клопотання, дослідивши матеріали справи, особову справу засудженого, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

На підставі ст.72 КК України та положень ЗУ "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув"язнення у строк покарання" зарахування судом строку попереднього ув"язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув"язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі і суд застосовує цей Закон до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю за клопотанням засудженої особи, членів її сім"ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку:

1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини;

2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.

При призначенні основного покарання, не зазначеного в частині першій цієї статті, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього увязнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як вбачається з вимог ст.1 Закону України "Про попереднє ув"язнення" попереднє ув"язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У той же час, згідно з вимогами ч.2 Прикінцевих положень ЗУ "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Враховуючи, що КПК України однозначно не регулює питання кримінального провадження, пов`язані з порядком застосування положень ч.5 ст.72 КК України під час виконання вироків (ст.537 КПК України), то за правилами ч.6 ст.9 КПК України слід застосовувати загальні засади кримінального провадження, визначені ст.7 цього Кодексу.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.3 КПК України кримінальне провадження - кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 24 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до Закону №2046-УШ, який набрав чинності 21 червня 2017 року, частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України викладено в новій редакції, зокрема: «Попереднє ув"язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув"язнення, може пом"якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Конституційний Суд України в своєму рішенні №17-рп/2010 від 29 червня 2010 року зазначив, що один з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями (абз.3 п.п.3.1 п.3).

На час вчинення злочину ОСОБА_4 , діяла редакція ч.5 ст.72 КК України, визначена Законом України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». За змістом цього закону строк попереднього ув`язнення зараховувався до строку покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України №2046-VIII від 18.05.2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності 21 червня 2017 року, редакція ч.5 ст.72 КК України була змінена в частині співвідношення попереднього ув`язнення та покарання у виді позбавлення волі у випадку зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання, яке стало зараховуватись день за день.

Наведене вказує на те, що Законом України №2046-VIII від 18 травня 2017 року було погіршено становище обвинувачених (засуджених), щодо яких застосовувалось попереднє ув`язнення і яким призначене покарання у виді позбавлення волі, оскільки їм до строку відбутого покарання став зараховуватись менший проміжок часу, ніж під час дії Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Оскільки, як Закон України №2046-VIII від 18 травня 2017 року, так і ч.5 ст.72 КК України є законом про кримінальну відповідальність і ними погіршується становище обвинуваченого (засудженого), то вони не поширюються на осіб, які вчинили злочин до 20 червня 2017 року. Наведене вказує на те, що особам, які вчинили злочин до 20 червня 2017 року увесь строк попереднього ув`язнення зараховується до строку призначеного покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Аналогічна позиція з цього питання викладена у постанові Верховного суду №440/853/17 від 13.03.2018 року.

Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів дають суду можливість зробити висновок, що ОСОБА_4 у строк призначеного йому покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув"язнення в наступних розмірах: з 08 вересня 2012 року по 29 травня 2014 року - один рік вісім місяців двадцять один день, з 03 вересня 2015 року по 24 лютого 2016 року - п"ять місяців двадцять один день, з 05 квітня 2016 року по 26 квітня 2016 року - двадцять один день, з 06 серпня 2016 року по 10 лютого 2017 року - шість місяців чотири дні та з 15 лютого 2017 року по 22 серпня 2017 року - шість місяців сім днів.

Що стосується клопотання ОСОБА_4 в частині заміни невідбутої частини призначеного йому покарання на більш м"яке, то суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

На час розгляду клопотання ОСОБА_4 , з урахуванням зарахованого строку попереднього ув"язнення, відбув 2/3 призначеного йому строку покарання.

Але аналіз даних, які характеризують особу засудженого і які містяться в його особовій справі, дають суду можливість зробити висновок про те, що ОСОБА_4 не став на шлях виправлення, а тому задоволення клопотання в цій части не є доцільним.

На підставі вищевикладеного, еруючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 12 березня 2014 року за ст.ст.115 ч.2 п.6, 185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України у виді тринадцяти років позбавлення волі строк попереднього ув"язнення з 08 вересня 2012 року по 29 травня 2014 року, з 03 вересня 2015 року по 24 лютого 2016 року, з 05 квітня 2016 року по 26 квітня 2016 року, з 06 серпня 2016 року по 10 лютого 2017 року та з 15 лютого 2017 року по 22 серпня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів зі дня її проголошення, а засудженим - в той же строк зі дня отримання ним копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1