1-кс/754/1005/18
Справа № 754/4834/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :
16.04.2018 р. до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна.

Зі змісту клопотання і додатків до нього вбачається, що 27.06.2017 р. слідчим суддею Деснянського районного суду м. Києва за клопотанням слідчого СВ Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 накладено арешт на транспортний засіб «Сітроен С 4», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0008175 від 24.06.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Оскільки з моменту накладення арешту пройшло більше семи місяців, а слідчі дії в даному кримінальному провадженню органом досудового розслідування фактично не проводяться, тим самим позбавляючи ОСОБА_4 права на користування своїм майном, адвокат ОСОБА_3 просить частково скасувати арешт, а саме в частині заборони користування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним їй автомобілем марки «Сітроен С 4», д.н.з. НОМЕР_1 ; зобов`язати уповноважену службову (посадову) особу органу досудового розслідування СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві, повернути ОСОБА_4 в користування належний їй автомобіль марки «Сітроен С 4», д.н.з. НОМЕР_1 .
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.
Суд вважає можливим розглядати клопотання у відсутність нез`явившихся осіб, за наявних у справі матеріалів.
Вивчивши письмові матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для задоволення вимог адвоката ОСОБА_3 в повному обсязі, виходячи з наступного.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.06.2017 року приблизно о 17 год. 05 хв. по вул. Радунській, 30 в м. Києві, відбулася ДТП за участю автомобіля «Сітроен С 4» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка здійснила наїзд на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка внаслідок вказаної ДТП отримала тілесні ушкодження.
Крім того, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР за № 0008175 від 24.06.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задоволено; накладено арешт на транспортний засіб "Сітроен С 4" д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до постанови слідчого Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 від 24.06.2017 року визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Крім того, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) ЄСПл зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи» (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16.10.2008 року).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданнями цього кримінального провадження, тривалість досудового розслідування, під час якого ОСОБА_4 позбавляється можливості користуватися своїм майном, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 171, 173, 174, 223, 303, 305-307, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту на майно - задовольнити.

Частково скасувати арешт на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.06.2017 року, а саме в частині заборони користування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним їй автомобілем марки «Сітроен С 4», д.н.з. НОМЕР_1 .

В іншій частині ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.06.2017 року про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР за № 0008175 від 24.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України залишити без змін.

Зобов`язати уповноважену службову (посадову) особу органу досудового розслідування СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві, повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користування належний їй автомобіль марки «Сітроен С 4», д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: