КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/388/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
18 жовтня 2018 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 серпня 2018 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою до 27.10.2018 року включно, без визначення розміру застави, щодо
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Алчевськ Луганської області, громадянина України, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189; ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.
Згідно з ухвалою суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 вищезазначених кримінальних правопорушень, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не зменшилися, а також необхідність проведення слідчих дій, направлених на завершення досудового розслідування,.
Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен окремо, подали в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 апеляційні скарги.
Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі з урахуванням змін та доповнень, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.08.2018 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що матеріали клопотання слідчого не містять будь-яких доказів обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255 КК України з огляду на неправильну кваліфікацію вказаних кримінальних правопорушень та того, що потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_11 спеціально обмовляє ОСОБА_9 з метою набуття статусу біженця.
Відповідно до повідомлення про підозру, ОСОБА_9 є учасником, а не організатором злочинної організації, а тому, відповідно до ст. 30 КК України не може нести відповідальність за кримінальні правопорушення, вчинені іншими членами злочинної організації.
Також, як зазначає захисник ОСОБА_7 з моменту затримання ОСОБА_9 , органом досудового розслідування не проводяться необхідні слідчі дії за його участю, в тому числі ініційовані стороною захисту, а в теперішній час, встановлені органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ризики значно зменшилися і прокурором не було доведено наявність передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України обставин продовження тримання під вартою.
У поданій в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень, захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.08.2018 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник ОСОБА_8 посилається на те, що слідчим суддею при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою незаконно не було визначено ОСОБА_9 альтернативний запобіжний захід у виді застави.
Підозрюваний ОСОБА_9 , як зазначає захисник ОСОБА_8 не може нести відповідальність за будь-які злочини, вчинені членами злочинної організації, оскільки він не був її організатором, а повідомлена йому підозра у інкримінованих кримінальних правопорушеннях є необґрунтованою, з огляду на відсутність доказів їх вчинення та неправильну кваліфікацію, а органом досудового розслідування з моменту затримання ОСОБА_9 , не проводяться необхідні слідчі дії.
Зазначені органом досудового розслідування передбачені ст. 177 КПК України ризики, за переконанням захисника ОСОБА_8 , на даний час значно зменшилися, а прокурором не було доведено наявність передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України обставин продовження тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
16.05.2018 року ОСОБА_9 затримано в порядку п. 1 ч. 2 ст. 208 КПК України.
16.05.2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.05.2018 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів апеляційного суду міста Києва від 21.06.2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком до 14.07.2018 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2018 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , строком до 04.09.2018 включно.
23.08.2018 року прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження щодо ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.08.2018 року клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено та продовжено щодо ОСОБА_9 строк тримання під вартою до 27.10.2018 року включно, без визначення розміру застави.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих прокурорм матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.
Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Згідно повідомлення про підозру від 16.05.2018 року, дії 16.05.2018 року ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого останній підозрюється, за таких обставин, враховуючи вищевикладене, доводи апеляційних скарг захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_9 підозри та неправильної кваліфікації інкримінованих йому кримінальних правопорушень, не заслуговують на увагу колегії суддів.
Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодоОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.
Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, а у провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, які не видалося за можливе виконати до закінчення попереднього рішення суду про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 04.09.2018 року.
Таким чином, твердження апелянтів про зменшення у даному кримінальному провадженні встановлених органом досудового розслідування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, колегія суддів до уваги не приймає.
Крім того, з урахуванням складності кримінального провадження та великим обсягом процесуальних і слідчих дій, всупереч доводам апеляційних скарг, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді неможливо. Обґрунтованість та необхідність проведення процесуальних дій, перевірена заступником Генерального прокурора - Головним військовим прокурором ОСОБА_21 при винесенні процесуального рішення - постанови про продовження строку досудового розслідування.
Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного, інші передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_9 , більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.
Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_9 заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики так і те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_9 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_9 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисників, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 серпня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк тримання під вартою до 27 жовтня 2018 року включно, без визначення розміру застави, залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3