Справа № 466/4104/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ЛВК ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування амністії у 2016 році

В С Т А Н О В И В :

вироком Сихівського районного суду м. Львова від 12.01.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

25 травня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та звільнення його від покарання, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочину середньої тяжкості та має матір, якій більше 70-ти років, а інших працездатних дітей у його матері немає.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання, подане в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та звільнення його від покарання та просила його задовольнити.

Від засудженого ОСОБА_6 на адресу суду поступила письмова заява про розгляд справи без його участі, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти застосування амністії до засудженого ОСОБА_6 , оскільки з аналогічним клопотанням засуджений вже звертався до суду та ухвалою від 20.12.2017 року йому було відмовлено у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року. Вказана ухвала набрала законної сили. Інших доказів на підтвердження клопотання адвокат та засуджений суду не надали, а тому просить відмовити у задоволенні клопотання.

Представник Личаківської виправної колонії № 30 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення даного клопотання з тих підстав, що вказані прокурором та просила відмовити у задоволенні клопотання.

Перевіривши подані матеріали, оглянувши матеріали особової справи, заслухавши пояснення адвоката, представника Личаківської виправної колонії №30, висновок прокурора, який просив відмовити у клопотанні, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 20.12.2017 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про застосування до засудженого ОСОБА_6 Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04.05.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, а ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 20.12.2017 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2016 році» - залишено без змін.

Так, засуджений ОСОБА_6 та його адвокат не долучили до клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та не надали в судовому засіданні доказів про те, що засуджений ОСОБА_6 є єдиною працездатною дитиною своєї матері, якій більше 70-ти років, натомість судом встановлено, що у матері засудженого ОСОБА_6 , крім нього, є інші працездатні діти.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що засудженому ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 20.12.2017 року, суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та звільнення його від покарання, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні»,ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 537-539 КПК України

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та звільнення його від покарання - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її проголошення прокурор, представник адміністрації мають право подати апеляційну скаргу через Шевченківський районний суд м. Львова до Апеляційного суду Львівської області, засуджений у той же строк, але з часу отримання ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1