АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2811/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

представника власника майна, адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 та накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом заборони користування та розпоряджання майном, вилученим у ОСОБА_7 , під час проведення, 27.04.2018р., обшуків:

за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на:

- поліетиленовий пакет з написом «ТЕХАС»,

- грошові кошти у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) доларів США, 16 купюр номіналом 100 доларів США, а саме: MB 13144022 С, MB 13144027 С, MB 13144026 С, MB 13144025 С, MB 13144030 С, MB 13144048 С, MB 13144038 С, MB 13144036 С, MB 13144002 С, MB 13144040 С, MB 13144200 С, MB 13144042 С, MB 13144039 С, MB 13144041 С, MB 13144008 С, MB 13144009С,

за місцем роботи у приміщенні Подільського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 21, службовий кабінет №25, на:

- мобільний телефон Samsung s/n НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ,

- комп`ютерний системний блок, на якому міститься маркування виконане від руки барвником білого кольору «10/480137»

- грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, 10 купюр номіналом 100 доларів США, а саме: MB 13144035 С, MB 13144019 С, MB 13144020 С, MB 13144021 С, MB 13144049 С, MB 13144034 С, MB 13144047 С, MB 13144032 С, MB 13144033 С, MB 13144031 С,

та з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації накладено арешт, шляхом заборони користування та розпоряджання, на:

- грошові кошти в сумі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) доларів США, вилучені у ОСОБА_7 , під час проведення 27.04.2018 обшуку за місцем її роботи у приміщенні Подільського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 21, у службовому кабінеті № 25

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на майно, та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, власник майна ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту га грошові кошти в сумі 5500 доларів США з метою забезпечення спеціальної конфіскації скасувати, у задоволенні клопотання детектива про арешт майна в цій частині відмовити.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про те, що власником майна здійснено продаж автомобіля «Тойота Корола», д.н.з. НОМЕР_4 на підставі договору купівлі-продажу автомобіля за 344 000 грн., розрахунок за який проведено у доларах США та становить 13 000 доларів США, та грошові кошти на купівлю нового автомобіля знаходились у дружини власника майна ОСОБА_7 , оскільки остання мала у своєму розпорядженні автомобіль. Стверджує, що серед сімейних грошових коштів опинилися кошти, які повернула в якості боргу співробітниця дружини ОСОБА_7 , які, як виявилося, були заздалегідь ідентифіковані в кримінальному провадженні та їх частина потрапила в конверт на купівлю нового автомобіля. Додає, що накладаючи арешт на грошові кошти в сумі 5500 доларів США, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що вказані кошти можуть бути предметом спеціальної конфіскації.
Далі в апеляційній скарзі власник майна зазначає, що грошові кошти отримані власником майна від продажу автомобіля мають законне походження, а грошові кошти у сумі 12 650 доларів США не були заздалегідь ідентифіковані, а тому не відповідають критеріям визначеним ч. 1 ст. 96-2 КК України. Додає, що власник майна не є особою щодо якої проводиться кримінальне провадження, не несе відповідальності за третіх осіб.
Апелянт стверджує, що грошові кошти отримані від продажу автомобіля не є доказом вчинення кримінального правопорушення, а ухвала слідчого судді викладена так, що дає підстави для її різного тлумачення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України перебувають матеріали кримінального провадження № 0001985, відомості про яке 21.06.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
27.04.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Постановою детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 від 28 квітня 2018 року майно, а саме 10950 доларів США, мобільний телефон Samsung s/n НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , комп`ютерний системний блок, на якому міститься маркування виконане від руки барвником білого кольору «10/480137», грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, 10 купюр номіналом 100 доларів США, а саме: MB 13144035 С, MB 13144019 С, MB 13144020 С, MB 13144021 С, MB 13144049 С, MB 13144034 С, MB 13144047 С, MB 13144032 С, MB 13144033 С, MB 13144031 С, визнано у даному кримінальному провадженні речовими доказами, з посиланням на те, що вказане майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом (а.с. 102-104).
Детектив Національного бюро Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене у ОСОБА_7 , під час проведення, 27.04.2018р., обшуків за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем роботи у приміщенні Подільського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 21, службовий кабінет №25, яке ухвалою слідчого суддіСолом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року задоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання детектива, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 КК України.
Задовольняючи дане клопотання детектива, внесене в межах кримінального провадження № 0001985, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, вислухав пояснення прокурора, детектива, захисника, власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , та дослідивши матеріали, додані до клопотання, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні детектива, з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні детектива, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.
Посилання апелянта на те, що накладаючи арешт на грошові кошти в сумі 5500 доларів США, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що вказані кошти можуть бути предметом спеціальної конфіскації, слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до матеріалів провадження, сума неправомірної вигоди, яка передавалась ОСОБА_13 підозрюваним особам, складає 10000 доларів США, проте під час проведення обшуків, виявлено та вилучено грошові кошти, які відповідно до серії та номерів купюр є ідентичними з тими, які оглянуті та передані ОСОБА_13 на загальну суму 4500 доларів США, а саме за місцем проживання ОСОБА_7 у сумі 1600 доларів США, за місцем її роботи 1000 доларів США, та у іншої підозрюваної ОСОБА_14 1900 доларів США, у зв`язку із чим розмір грошових коштів, які можуть бути предметом спеціальної конфіскації, відповідно до вимог ст. 96-2 КК України, не може перевищувати 5500 доларів США.
Посилання апелянта на продаж автомобіля «Тойота Корола», д.н.з. НОМЕР_4 на підставі договору купівлі-продажу автомобіля за 344 000 грн. та те, що вказані грошові кошти знаходились у дружини власника майна ОСОБА_7 , як на підставу для скасування оскаржуваного судового рішення, слід визнати непереконливими, оскільки обставини, на які посилається власник майна, враховані слідчим суддею при розгляді клопотання детектива про арешт майна, у зв`язку із чим дане клопотання задоволено частково.
Твердження апелянта про те, що власник майна не є особою щодо якої проводиться кримінальне провадження та не несе відповідальність за третіх осіб, є необгрунтованими, з урахуванням мети арешту у даному конкретно випадку, а саме забезпечення збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.
Посилання власника майна на те, що ухвала слідчого судді викладена так, що дає підстави для її різного тлумачення, колегія суддів не бере до уваги, з урахуванням того, що сторона обвинувачення, як сторона кримінального провадження та орган виконання судового рішення з клопотанням про роз`яснення ухвали слідчого судді до суду не зверталися, що свідчить про зрозумілість прийнятого судом рішення.
Твердження автора апеляційної скарги про те, що серед сімейних грошових коштів опинилися кошти, які повернула в якості боргу співробітниця дружини ОСОБА_7 , які, як виявилося, були заздалегідь ідентифіковані в кримінальному провадженні та їх частина потрапила в конверт на купівлю нового автомобіля, слід визнати передчасними, оскільки оцінка даним обставинам буде дана судом при розгляді справи по суті, оскільки на даному етапі провадження, колегія суддів не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.
Доводи апеляційної скарги стосовно законного походження грошових коштів, те, що грошові кошти в сумі 12650 доларів США не були заздалегідь ідентифіковані, не є предметом розгляду у даному судовому засіданні, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення на даному етапі кримінального провадження.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року, якою частково задоволено клопотання детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 та накладено арешт на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, вилучене у ОСОБА_7 , під час проведення 27.04.2018 обшуків за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 та за місцем роботи у приміщенні Подільського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 21, службовий кабінет №25, із метою забезпечення спеціальної конфіскації на грошові кошти в сумі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) доларів США, вилучені у ОСОБА_7 під час проведення 27.04.2018 обшуку за місцем її роботи у приміщенні Подільського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 21, у службовому кабінеті № 25, залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4