Справа№751/6836/18
Провадження №1-в/751/366/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2018 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

засудженої ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника державної установи

«Чернігівська виправна колонія № 44» ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в приміщенні суду, кримінальне провадження за клопотанням засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

03.10.2018 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_2 з проханням застосувати відносно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що засуджена відбуває покарання в ЧВК-44 з серпня 2016 року. За час відбування покарання до праці відносить сумлінно, працює. Характеризується задовільно. При відбуванні покарання ніколи не користувалася пільгами. До моменту затримання проживала із співмешканцем ОСОБА_6 , 1963 року народження, який погано ходить та потребує її допомоги.

В судовому засіданні засуджена клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Пояснила, що працює, стягнення погашені, а заохочення їй не оголошують . За час відбування покарання вона усвідомила свою поведінку, просить задовольнити клопотання.

Представник державної установи «Чернігівська виправна колонія 44» в судовому засіданні заперечила щодо застосування щодо засудженої умовно-дострокового звільнення. Пояснила, що засуджена характеризується посередньо, до праці відноситься добре. П`ять разів притягувалась до дисциплінарної відповідальності, перебувала на обліку як злісний порушник. До засудженої застосовувався іспитовий строк, але висновків для себе вона не зробила. Тому, адміністрація установи вважає, що засуджена ОСОБА_2 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.

Прокурор висловила думку, що клопотання не підлягає задоволенню з тих підстав, що засуджена не довела своє виправлення, що підтверджується дослідженими матеріалами справи.

Заслухавши пояснення засудженої, представника державної установи «Чернігівська виправна колонія 44», думку прокурора, дослідивши матеріали даного провадження, матеріали особової справи засудженої № 75-П-16, суд дійшов висновку, що клопотання засудженої не підлягає задоволенню з наступних підстав :

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_2 відбуває покарання за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 21.03.2016 року, згідно якого вона визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено їй остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Початок строку покарання - 13.06.2016 року.

Кінець строку покарання 13.06.2019 року.

Згідно висновку характеристики, засуджена ОСОБА_2 відбула встановлену частину строку покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, 5 разів притягувалась до дисциплінарної відповідальності, перебувала на профілактичному обліку як злісний порушник установленого порядку відбування покарання, засуджена не відноситься до числа засуджених з позитивною спрямованістю та не входить до складу ради колективу засуджених відділення, працювала не стабільно, лише з травня 2017 року змінила своє відношення до праці. Раніше засуджена звільнялась умовно-достроково, але вона належних висновків до себе не робить, провину у скоєному злочині визнає, однак має п`яту судимість за вчинення однорідних злочинів проти власності, не розуміє суспільної небезпечності своїх діянь, у адміністрації установи не має впевненості в її подальшій правослухняній поведінці, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

При вирішенні питання про застосування щодо ОСОБА_2 умовно-дострокового звільнення, суд враховує, що засуджена фактично відбула встановлену ч. 3 ст. 81 КК Україну частину покарання за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 21.03.2016 року, станом на 29.10.2018 року залишилось відбувати 7 місяців 14 днів; вік засудженої, стан здоров`я, визнає свою провину у вчиненні злочину, вимоги установленого порядку відбування покарання, правила внутрішнього розпорядку не дотримувалась, за що на неї було накладено п`ять стягнень, з травня 2017 року до праці відноситься сумлінно. Стягнення погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мала. Перебувала на профілактичному обліку як злісний порушник установленого порядку відбування покарання. На заходи виховного та пізнавального характеру реагує байдуже, не бажає приймати участі у підготовці та проведенні культурних масових заходів в установі. Інколи відвідує богослужіння, що проводяться в установі, а також «Професія» яка реалізована, 04.05.2017 року засуджена отримала свідоцтво про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації швачка у Чернігівському навчальному закладі центрі № 44 при установі.

14.12.2017 року розглядалися матеріали щодо застосування до засудженої зміни не відбутої частини строку покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України не довела своє виправлення, відмовлено .

Також, суд враховує, що засуджена ОСОБА_2 має п`ять судимостей за однорідні злочини, до неї застосовувалось умовно-дострокове звільнення, але засуджена висновків для себе не зробила, що свідчить про стійке небажання виправитись. Своїм ставленням до праці та поведінкою засуджена не довела свого виправлення.

21.06.2018 року комісією установи засудженій ОСОБА_2 відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення згідно ст.81 КК України.

Враховуючи те, що процес виправлення та виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає що підстави для умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_2 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 342-380, 395, 537, 539 КПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор та засуджена вправі подати апеляції до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1