Провадження № 11-сс/4808/41/18
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2018 року про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та прийняти нову ухвалою, якою визначити розмір застави про обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала є необґрунтованою. Вважає, що обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не доведено. Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду спростовується фактичною поведінкою, підозрюваний не переховувався, добровільно за першим викликом з`являвся до слідчого, надав показання, добровільно з`явився до суду при обранні запобіжного заходу. Наявність ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків спростовується тим, що підозрюваний не просто формально визнав вину, а детально надав показання щодо обставин злочину. Зауважує, що подія, яка інкримінована підозрюваному не виникла внаслідок обдуманої злочинної домовленості, а внаслідок ймовірних протиправних дій потерпілого, і на дії якого був викликаний наряд охорони. Наголошує на тому, що не визначати розмір застави у випадках, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, є правом, а не обов`язком слідчого судді, а безпідставне невизначення розміру застави відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 183 КПК України є неприпустимим. Звертає увагу, що ОСОБА_8 офіційно працював охоронцем на ТзОВ «Граніт», має постійне місце проживання, позитивно характеризується і саме головне відсутні будь-які відомості, які б вказували про негативні ризи, поведінку. Посилається на те, що слідчий суддя «вибірково» проаналізував всі обставини, вирішив помилково питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, належним чином не перевірив наявність підстав та мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, не врахував, що такі обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2018 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 23 грудня 2018 року включно.

Слідчий суддя виходив з того, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , злочинів передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Врахував також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, а також відсутність судимості. Дійшов висновку, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання необхідно задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу, просив обрати йому більш м`який запобіжний захід, вказав, що він залучив захисника ОСОБА_10 , тому він відмовляється від захисника ОСОБА_7 , участь якого забезпечив центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги;

- захисник ОСОБА_10 просив задовольнити апеляційну скаргу, з мотивів, викладених у ній;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, на його думку, відсутні підстави для визначення розміру застави.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, з наступних підстав.

На думку суду апеляційної інстанції висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є обґрунтованим.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею в повній мірі дотримані вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, 22 жовтня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, КК України (а.п. 58-60), про те, що він вчинив: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, групою осіб; незаконне позбавлення волі, за попередньою змовою групою осіб; відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб. При цьому, що він застосовував насильство відносно потерпілого ОСОБА_11 .

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 слідчий суддя, правильно встановив, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)» та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: витягом з кримінального провадження № 0003824 (а.п. 7-8); протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 (а.п. 9); рапортом від 21 жовтня 2018 року (а.п. 10); протоколами огляду місця події від 21 жовтня 2018 року (а.п. 11-12, 14-20 ); довідкою № 1268 закладу охорони здоров`я від 21 жовтня 2018 року (а.п. 13); протоколами допиту потерпілого ОСОБА_11 від 21 жовтня 2018 року (а.п. 21-26); протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 жовтня 2018 року (а.п. 27-30, 43-46); протоколом пред`явлення речей для впізнання від 21 жовтня 2018 року (а.п. 31-32); протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 21 жовтня 2018 року (а.п. 33-35); протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21 жовтня 2018 року (а.п. 36-37); поясненнями ОСОБА_14 від 21 жовтня 2018 року (а.п. 38); протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 21 жовтня 2018 року (а.п. 39-40); протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 21 жовтня 2018 року (а.п. 41-42); іншими доказами.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

В той час, сторона захисту не наводить жодних переконливих тверджень, які б спростовували причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів.

Також, слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, навівши це по тексту ухвали, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби підозрюваного здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

Позиція сторони захисту про недоведеність наявності у кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України, спростовується сукупністю відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах, якими доведено наявність відповідних ризиків.

Те, що підозрюваний не переховувався, з`являвся до слідчого, суду, детально надав показання щодо обставин злочину, за відсутності доказів, які б спростовували ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку суду апеляційної інстанції не може свідчити про відсутність таких ризиків.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається із матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, санкція яких передбачає показання у виді позбавлення волі, відповідно, на строк до п`яти років, від чотирьох до шести років, до чотирьох років.

Суд першої інстанції в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваного.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення навела переконливі доводи того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 буде недостатньо та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Стороною захисту не зазначено належного обґрунтування про можливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Стосовно доводів про дії потерпілого, які передували злочинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що ці факти жодним чином не виключають сукупності наведених підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не впливають на правильність висновків слідчого судді в цій частині.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочинів, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

На думку суду апеляційної інстанції, враховуючи те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів із застосуванням насильства, з огляду на підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, що мають місце у даному випадку, слідчий суддя дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для визначення застави у відповідному розмірі при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, та не визначив розмір застави.

При цьому, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 376, 176-178, 183, 194, 198, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3