АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 171/972/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/298/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі змінені апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2018 року, по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001417 від 27.11.2016 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Апостолове, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Учасники судового провадження:
Прокурор - ОСОБА_7
Обвинувачений - ОСОБА_6 .
Захисник - ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 місяці.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої матеріальну шкоду в розмірі 536 грн.75 коп., моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

В зміненій апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь у суді першої інстанції просить вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2018 року змінити, зазначити у вступній частині вироку номер кримінального провадження № 0001417 від 27.11.2016 року.
Окрім того, просить звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

В зміненій апеляційній скарзі обвинувачений від поданої ним апеляційної скарги відмовляється, лише в частині скасування вироку, оскільки заявив клопотання про застосування до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2018 року ОСОБА_6 був визнаний винним та засудженим за наступних обставин.

03 листопада 2016 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 для приватної бесіди з ОСОБА_9 прийшов до приймальні начальника Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, розташованої в адміністративній будівлі за адресою: вул. Центральна, 63, м. Апостолове, Дніпропетровської області.
Перебуваючи у вказаному кабінеті, ОСОБА_6 , знаходячись у громадському місці, а саме приміщенні державної установи, в робочий час Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючи в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності, етики, порушуючи нормальні умови роботи відділу державної виконавчої служби, почав погрожувати начальникові вказаного відділу ОСОБА_9 , фізичною розправою, висказуючи намір заподіяти тілесні ушкодження, супроводжуючи свої дії викриками нецензурної лайки на адресу останньої.
Під час здійснення вказаних протиправних дій ОСОБА_6 безпричинно, із хуліганських спонукань, почав розкидати документи, речі та предмети, які знаходилися на робочому столі у вказаному службовому кабінеті і не реагуючи на зауваження присутніх працівників відділу державної виконавчої служби про припинення своїх протиправних дій, які перебували у тому приміщенні, з особливою зухвалістю, кулаками обох рук наніс близько десяти ударів в область голови, шиї, тулубу, верхніх і нижніх кінцівок ОСОБА_9 .
Після цього, ОСОБА_6 припинив свої хуліганські дії, які тривали упродовж близько 20 хвилин.
В результаті злочинних дій ОСОБА_6 на тривалий час порушено роботу державної установи, а саме Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та заподіяно потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозгу; численних забоїв тканин голови; синців та саден на шиї, тулубі, верхніх та нижніх кінцівках, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більш як 3 тижні (21 добу).

В обґрунтування вимог зміненої апеляційної скарги прокурор, який приймав участь у суді першої інстанції вважає вирок суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає зміні через порушення вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає, що у вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області у вступній частині вироку щодо ОСОБА_6 судом не зазначено номер кримінального провадження 0001417 від 27 листопада 2016 року.
Окрім того, вказує на те, що обвинувачений
ОСОБА_10 вчинив злочин, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, раніше не вчиняв злочини, що посягають на життя, здоров`я, честь, гідність чи інші охоронювані законом права та інтереси його дитини, не позбавлений батьківських прав, та на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 року» має малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому просить застосовувати до останнього даний Закон.

В обґрунтування вимог зміненої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 , зазначає про те, що він має неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому просить застосувати до ЗУ «Про амністію».

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав вимоги зміненої апеляційної скарги прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, просив вирок суду змінити, проти зміненої апеляційної скарги обвинуваченого не заперечував.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_8 , кожен окремо, підтримали змінену апеляційну скаргу прокурора, підтримали змінену апеляційну скаргу обвинуваченого, просили їх задовольнити.

В судове засідання при апеляційному розгляді потерпіла ОСОБА_9 , представник ОСОБА_11 не з`явились, про день та час розгляду кримінальної справи повідомлені в установленому законом порядку. Окрім того, беручи до уваги заява представника ОСОБА_11 , щодо розгляду даної справи за їх відсутності.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Обґрунтованість судового рішення, означає відповідність суду у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зазначені у ст. 91 КПК України обставини повинні бути підтвердженні показаннями, речовими доказами, документами, висновками експерта.
Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.
Висновки суду першої інстанції, в частині доведеності вини ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 296 КК України, ґрунтуються на зібраних по справі доказах, досліджених судом і яким була надана належна оцінка у вироку суду відповідно до вимог ст. 374 КПК України, та в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядається.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки не зазначення у вироку номеру кримінального провадження, хоча і має місце, однак дана обставина не вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою зміну судового рішення, і зауважує, що дана описка може бути виправлена в порядку, передбаченому ст. 379 КПК України.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни вироку щодо ОСОБА_6 з мотивів, наведених в апеляційній скарзі прокурора.
Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним і обґрунтованим, вирок суду ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального та процесуального закону і на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.
Що стосується доводів зміненої апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого щодо застосування до останнього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Так відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установлений в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року № 1810-VIII. Для цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно (ст. 13 вказаного Закону).

Так, відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, підлягають особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей інвалідів та /або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Обмежень щодо застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом апеляційної інстанції не встановлено, амністія до нього не застосовувалась, проти застосування до нього вказаного Закону обвинувачений, прокурор не заперечують.

Приймаючи до уваги, що до зміненої апеляційної скарги про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинуваченим та прокурором були надані копія свідоцтва про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де його батьком є обвинувачений ОСОБА_6 та довідку зі служби у справах дітей Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 23 серпня 2018 року № 470, стосовно того, що у обвинуваченого ОСОБА_6 перебуває на утриманні неповнолітня дитина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і він не є особою, який позбавлений щодо нього батьківських прав, тому суд апеляційної інстанції вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_6 поширюється дія п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», як на особу, що не позбавлений батьківських прав, який на день набрання чинності цим Законом має дитину, якому не виповнилось 18 років.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», суд

ПОСТАНОВИВ:
Змінену апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції задовольнити частково.

Змінену апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001417 від 27.11.2016 року, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України змінити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від основного покарання за ч.1 ст. 296 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою у той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4