АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/378/18 Справа № 173/1916/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001115 від 18 вересня 2017 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.28.08.1991 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ст. 140 ч.2, 140 ч. 3 42 УК УССР до позбавлення волі на строк 4 роки загального режиму із конфіскацією майна. Умовно-достроково звільнений 14.02.1995 року, не відбутий строк 2 місяці 8 днів;

2.30.04.1996 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ст. 140 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки суворого режиму із конфіскацією майна;

3.18.10.1996 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ст. 140 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки суворого режиму із конфіскацією майна. На підставі ст. 42 ч. 3 КК України не відбутий 1 рік позбавлення волі приєднано за вироком Криничанського РС від 30.04.1996 року - до відбуття 5 років позбавлення волі. Відповідно до ЗУ «Про амністію» 02.08.1998 року звільнений із Синельниківської ВК Дніпропетровської області vts25>(№94);

4. 07.10.1999 року Долгінцевським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст. ст.140 ч.2, 140 ч. 3, 141 ч.2, 141 ч.3, 145 ч.1 42 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 9 років суворого режиму із конфіскацією майна. Початок строку з 28.01.1999 року. 18.08.2006 року умовно-достроково звільнений із

Темнівської ВК Харківської області (№100), не відбутий строк 5 місяців 18 днів;

5.23.07.2010 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 187 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

6.10.02.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України;

за участю учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_6 , 17 вересня 2017 року о 22 годин 00 хвилин, знаходячись в місті Верхівцеве, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, маючи умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом належним ОСОБА_8 та мету його тимчасового використання, прибув до подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 вищевказаного населеного пункту, де пройшов крізь хвіртку паркану вказаного вище домоволодіння, підійшов до недобудованого приміщення гаражу, який не мав в`їзних воріт, пройшов у середину та таким чином проник до приміщення гаражу, звідки за допомогою своєї фізичної сили викотив з гаражу мопед УАМАНА АХІ8 90, кольору морської хвилі, об`єм двигуна 90 см. Далі ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, незаконно, тобто без дозволу господаря мопеду ОСОБА_8 , з метою його продажу в подальшому та реалізовуючи свій умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, попрямував в напрямку вул. Центральної, м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, тим самим умисно, незаконно, повторно заволодівши вищевказаним транспортним засобом та довівши свій злочинний намір до кінця, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4469 гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції змінити та пом`якшити покарання застосувавши вимоги ст. 69 КК України.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу обвинувачений просить пом`якшити покарання відповідно до вимог ст. 69 КК України, оскільки має поганий стан здоров`я, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, визнає фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення. Разом з цим обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що пом`якшення покарання надасть можливість надавати матеріальну допомогу малолітній дочці.

Вислухавши суддю - доповідача, думку обвинуваченого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, та пом`якшити покарання , застосувавши вимоги ст. 69 КК України, думку прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікація кримінального правопорушення в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому апеляційної інстанцію не перевіряються.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає доводи обвинуваченого викладені в апеляційній скарзі необґрунтовані.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання, суд у повній мірі дотримався вимог зазначеного закону.

Відповідно до ч.1 ст. 65 КК ,суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, і враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, але й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ураховуючи ці положення закону, суд при призначенні покарання має виходити не тільки з меж караності діяння, встановлених у відповідній санкції Особливої частини КК України, а й із тих норм Загальної частини КК України, в яких регламентується цілі, система покарань,підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються інші питання, пов`язанні з призначенням покарання, здатні вплинуть на обрання судом певних йому виду і міри.

Дотримуючись наведених вимог, суд першої інстанції, обираючи обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст. 289 КК України, врахував ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не одноразово судимий та належних висновків для себе не зробив та знову скоїв тяжкий корисливий злочин.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав щире каяття пом`якшуючим покарання обставиною та з урахуванням вищенаведеного, з урахуванням позиції обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, без конфіскації майна.

За змістом ст. 69 КК при вирішенні питання про можливість перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин, суд повинен установити декілька обставин, що пом`якшують покарання, та мотивувати, яким чином вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що в нього є малолітня дитина, яка потребує допомоги, не знаходить підтвердження в матеріалах провадження, разом з тим обвинувачений зазначає про поганий стан здоров`я, яке теж не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, в апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що щиро розкаюється, однак даний факт визнано судом першої інстанції при призначенні покарання пом`якшуючою обставиною. Також в апеляційній скарзі обвинувачений не наводить більше пом`якшуючих обставин, не менш двох обставин, які істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину та є підставами для застосування вимог ст. 69 КК, тому колегія суддів, з урахуванням позиції обвинуваченого та його ставлення до вчиненого злочину, приходить до висновку про правильне застосуванням судом кримінального закону та покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових правопорушень.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення та призначене ОСОБА_6 , покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових правопорушень, тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року, відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Верховний Суд протягом трьох місяців з моменту проголошення, засудженим в той же строк- з моменту отримання ухвали.

Судді Апеляційного суду :
------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10