Справа № 367/912/18
Провадження №1-кп/367/294/2018
УХВАЛА
Іменем України
08 травня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю
перекладача: ОСОБА_3
прокурора: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 від 11.03.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самтредія, Грузія, громадянина Грузії, грузин, тимчасово не працюючого, раніше судимого, 04.04.2014 року Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі, не маючого зареєстрованого місця проживання,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000615 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
У підготовчому судовому засіданні, прокурор висловив думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, однак зазначили, що обвинувальний акт був направлений до суду із порушенням вимог КПК України. Так, в підготовчому судовому засіданні обвинувачений повідомив суду, що йому не було вручено обвинувальний акт та він не відмовлявся від отримання обвинувального акту, як зазначено на розписці, яка надійшла до суду. Обвинувачений пояснив, що коли слідчий хотів вручити йому якись документ складений на мові якою він не володіє в СІЗО, то при цьому не був присутній а ні його захисник а ні перекладач. Оскільки вказаний документ був складений на мові якою він не володіє, він не бажав його отримувати. Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що його було залучено на досудовому слідстві лише для окремої процесуальної дії, а саме ознайомлення обвинуваченого з маткеріалами досудового розслідування, обвставини вручення обвинувального акту обвинуваченому йому не відомі.
Потерпілий в підготовче судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, передав суду телефонограмму про неможливість прибути у підготовче засідання та прохання провести його у його відсутність.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).
Пункти «а», «в» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлюють, що кожен обвинувачений має право бути негайно та детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Також йому потрібно дати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що відповідає положенням ч. 3 ст. 42 КПК України.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, в тому числі, такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. До обвинувального акта, в тому числі, додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії реєстру матеріалів досудового розслідування, розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений не до підозрюваного.
Так, відповідно до ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.
Відповідно до обвинувального акту та Реєстру до нього у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 внесеному до ЄРДР за № 0000615 від 11.03.2017 року, дані процесуальні документи на державній мові були складені старшим слідчим Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 та затверджені заступником начальника Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 29.01.2018 року. Однак, обвинувальний акт та реєстр до нього не були перекладені на рідну грузинську мову обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки він не розуміє українську мову. Разом із тим, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що старшим слідчим Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , залучався перекладач по даному провадженню 23.01.2018 року. При цьому, в підготовчому судовому засіданні обвинувачений повідомив, що не розуміє державну мову України, а також пояснив, що йому намагалися вручити якись документи у відсутність його захисника та лише на українській мові, без перекладу.
Крім того, до обвинувального акту та Реєстру до нього, прокурором не було додано суду, перекладу даних документів на грузинській мові.
Так, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повідомив суд, що йому не було надано можливості отримати обвинувальний акт у присутності захисника та перекладача.
При цьому, в підготовчому судовому засіданні прокурор не зміг пояснити хто саме та яким чином здійснював переклад даних процесуальних документів, чи робився він взагалі, та чи був наданий доступ обвинуваченому ОСОБА_6 в присутності його захисника та перекладача, до матеріалів досудового розслідування на виконання вимог ст. 290 КПК України, оскільки надання доступу до провадження для ознайомлення надавав слідчий. При цьому прокурором було зазначено, що відповідно до Реєстру обвинувачений та його захисник, були ознайомлені з матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт та доданий Реєстр матеріалів досудового розслідування, затверджений прокурором ОСОБА_8 29.01.2018р. не був вручений обвинуваченому відповідно до вимог ст. 29, 293 КПК України, оскільки, як встановлено у підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не володіє українською мовою в достатній мірі для розуміння суті пред`явленого обвинувачення.
Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 був направлений до суду із порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокурору для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статей 291, 293 КПК України, впродовж розумного строку, який суд визначає у 10 днів з моменту набуття даною ухвалою чинності.
Також, у підготовчому судовому засіданні прокурор заявив суду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , який спливає 03.06.2018 року. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, який є тяжким кримінальним злочином, передбаченим ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 заперечували проти продовження строків тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено наявність зазначених ним ризиків. Крім того, захисник заявив усне клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт по місцю проживання його співмешканки ОСОБА_9 , яка проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Стаття 197 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05.04.2018 року ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який спливає 03.06.2018 року.
Суд заслухавши доводи прокурора, обвинуваченого та захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України та з врахуванням наявності ризиків передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду справи судом не відпали. Оскільки обвинувачений, раніше судимий, офіційно не працює, не має зареєстрованого постійного місця проживання, обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 05 до 08 років, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду з метою уникнути покарання, незаконно впливати на потерпілих і свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд не може прийняти до уваги доводи сторони захисту з приводу того, що обвинувачений не має мети вплинути на свідків і потерпілого по даному кримінальному провадженню та перешкоджати іншим чином, оскільки характеризується посередньо в місцях попереднього ув`язнення, згідно Акту депутата Ворзельської селищної ради Київської області ОСОБА_10 зі слів його співмешканки ОСОБА_9 проживає із нею без реєстрації у м. Ворзель, оскільки в підготовчому судовому засіданні було з,ясовано, що ОСОБА_9 є свідком по даному кримінальному провадженню, будь-яких належних доказів та документів, що обвинувачений проживав за адресою її фактичного проживання або може за цією адресою перебувати під домашнім арештом суду стороною захисту надано не було.
Таким чином суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, що ризики наведені прокурором відсутні та обвинувачений не має підстав для невиконання своїх процесуальних обов`язків, оскільки вони нічим не були підтверджені в судовому засіданні.
Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали суду про тримання під вартою становить 60 (шістдесят) днів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 29, 110, 291, 293, 314, 315, 376 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000615 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повернути прокурору Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, який направив акт до суду ОСОБА_8 , для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків, а саме протягом 10 днів з моменту його отримання.
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжити на 60 (шістдесят) днів.
Початок строку дії ухвали суду про тримання під вартою, обчислювати з 08.05.2018 року по 06.07.2018 року, включно.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений 11 травня 2018 року.
Ухвала в частині повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1