печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ ВП Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий слідчого відділення ВП (з обслуговування центральної частини міста Києва) СВ Печерського управління поліції ГУНП у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001138 від 18.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за погодженням прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_8 під час його розгляду та обгрунтовано наступним. В провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції ГУНП у місті Києві знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001138 від 18.03.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.03.2018, приблизно о 20 год. 10 хв., зайшов до приміщення закладу громадського харчування "Пузата Хата" (ТОВ «ФОРФУД» ), який розташований за адресою: м. Київ, вул. Басейна, 1/2.

Знаходячись у приміщенні вказаного вище закладу громадського харчування, ОСОБА_4 підійшов до стелажів із столовими приборами, розташованих біля каси закладу, де побачив виставлені для користування столові прибори.

Керуючись раптово виниклим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів ОСОБА_4 вирішив таємно викрасти столові прибори, а саме столові виделки та столові ложки.

Останній, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв із вище вказаного стелажу столові прибори, а саме: столові виделки у кількості 21 (двадцяти однієї) штуки, вартістю 13 грн. 34 коп. кожна, загальною вартістю 280 грн. 14 коп., а також столові ложки у кількості 50 (п`ятдесяти) штук, вартістю 13 грн., 34 коп. кожна, загальною вартістю 667 грн., загальною вартістю 947 грн. 14 коп., після чого переконавшись, що його дії залишаються таємними та не помітними для оточуючих, поклав їх до поліетиленового пакету, який був при ньому, таким чином, щоб вони не були помітними для оточуючих.

Не бажаючи припиняти свої злочинні дії, спрямовані на таємне заволодіння чужим майном (крадіжку), ОСОБА_4 , з метою доведення до кінця злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, ОСОБА_4 попрямував на вихід з приміщення закладу громадського харчування «Пузата Хата» та вийшов з вище вказаного приміщення назовні, покинувши межі закладу із викраденим майном.

Однак довести до кінця свій злочинний умисел ОСОБА_4 не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як після виходу з приміщення вказаного закладу громадського харчування з чужим майном, а саме столовими виделками у кількості 21 (двадцяти однієї) штуки, вартістю 13 грн. 34 коп. без ПДВ кожна, загальною вартістю 280 грн. 14 коп., а також столовими ложками у кількості 50 (п`ятдесяти) штук, вартістю 13 грн., 34 коп. без ПДВ кожна, загальною вартістю 667 грн. всього на загальну суму 947 грн. 14 коп без ПДВ, що належить ТОВ «ФОРФУД» був зупинений та затриманий працівниками охорони закладу.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), але не доведеними до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім цього, 13.05.2018, приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_4 зайшов до приміщення магазину «Сільпо» (ТОВ «Сільпо-Фуд» ), який знаходиться на мінус першому поверсі ТРЦ «Гулівер» розташованого за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1-а.

Знаходячись у приміщенні торгової зали вказаного вище магазину, ОСОБА_4 підійшов до одного зі стелажів із виставленими для продажу продуктами харчування.

Керуючись раптово виниклим умислом направленим на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів ОСОБА_4 вирішив таємно викрасти дві упаковки сиру марки «Grain ПТ Ливар 40» вагою 250 грам кожна, артикул: 655423, вартістю 269 грн. 90 коп. кожна, загальною вартістю 539 грн. 80 коп., що належить ТОВ «Сільпо-Фуд». ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв із вище вказаного стелажу дві пачки сиру марки «Grain ПТ Ливар 40», після чого переконавшись, що його дії залишаються таємними та не помітними для оточуючих, сховав його під свою футболку в яку був одягнений.

Не бажаючи припиняти свої злочинні дії, спрямовані на повторне таємне заволодіння чужим майном (крадіжку), ОСОБА_4 , з метою доведення до кінця злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, ОСОБА_4 попрямував на вихід з приміщення торгової зали магазину «Сільпо», таким чином виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Однак довести до кінця свій злочинний умисел ОСОБА_4 не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як після виходу з приміщення торгової зали вказаного магазину, спрацювали сигнальні антикрадіжкові рамки та був зупинений і затриманий охоронцями магазину «Сільпо» разом з викраденими вищезазначеними продуктами харчування.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, але не доведеними до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

13.05.2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Семигинів, Стрийського району, Львівської області, громадянина України, українця, не одруженого, освіта вища, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, раніше судимого:21.11.2008, Стрийським районним судом Львівської обл. за ч. 1 ст. 187, ст. 69, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 125, ст. 75 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 4 місяці;22.03.2018, Київською місцевою прокуратурою № 6 направлено до Печерського районного суду міста Києва обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України; 30.03.2018, Київською місцевою прокуратурою № 10 направлено до Шевченківського районного суду міста Києва обвинувальний акт за ч. 1 ст. 185 КК України, овідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме протоколами оглядів місця події, протоколами допитів свідків, протоколом перегляду відеозапису, протоколами затримання ОСОБА_4 , протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто підозрюваний вчинив злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбаченого у п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний вчинив новий злочин, не маючи постійного місця роботи, а також міцних (сталих) соціальних зв`язків, крім того під час затримання останнього намагався втекти від працівників охорони магазину, таким чином залишити місце вчинення злочину та уникнути відповідальності.

Вчинення вказаного кримінального правопорушення, засудження та притягнення до кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 за кримінальні правопорушення та майновий стан підозрюваного вказує на наявність ризиків, а саме можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, а також переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за новий злочин.

Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими, вони не відпали, не зменшилися та виправдовують даний запобіжний захід. Дані ризики виключають можливість зміни міри запобіжного заходу до ОСОБА_4 на більш м`який, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного. Наявний запобіжний захід при обґрунтуванні підозри відповідає характеру, інкримінованого ОСОБА_4 , діянню та не дає можливості перешкоджати встановленню істини, інтересам слідства та правосуддя шляхом ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи викладене неможливо запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання вказуючи на відсутність таких ризиків, які б давали підстави для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваній особі слід виходити з наступного.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень;

При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності , а з точки допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Отже слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України , а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для затриманої особи.

Вирішуючи вказане питання слід врахувати тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція середньої тяжкості злочину передбачає покарання до п`яти років позбавлення волі.

Слід врахувати вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність постійного місця проживання та постійного доходу. Проте слід врахувати характер кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 , його особу, а також те, що можливість забезпечення його процесуальної поведінки можливо забезпечити іншим більш м`яким запобіжним заходом.

З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`якій запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати спотворити будь які речі та документи, незаконним чином впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,179,184, 192-194,196,198, 202,205, 395,532,534 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого ОСОБА_6 кожного понеділка, середи, п`ятниці о 09.00год;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме м.Київ, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

-докласти зусиль до пошуку роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Строк дії ухвали визначити до 14 липня 2018 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_6 .

Звільнити ОСОБА_4 з під варти в залі суду.

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1