УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000978, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2018 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українка, Обухівського району Київської області, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000978 від 06 лютого 2018 року.
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, а 19 лютого 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 146 та ч. 4 ст. 189 КК України, вказане кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на незаконне викрадення та позбавлення волі ОСОБА_13 , з корисливих мотивів. Готуючись до викрадення та незаконного позбавлення волі людини, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення злочинів, розробили план злочину, та будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом, спрямованим на вчинення злочинів, розподілили функції кожного учасника групи при вчиненні злочинів.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2018 відносно підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було неодноразово продовжено до 30 вересня 2018 року.
Постановою першого заступника Генерального прокурора України від 30.07.2018 строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до 9 місяців, тобто до 17.11.2018.

Водночас, на переконання слідчого, не зменшилися раніше встановлені ризики можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

З огляду на неможливість завершення розслідування, з метою проведення слідчих та процесуальних дій слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваної під вартою у межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважав наявними підстави для його задоволення.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, покладаючись на рішення суду, однак вважав відсутнім ризик незаконного впливу на свідків.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 та ч. 4 ст. 189 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.08.2018 ризиком неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнана можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Крім того, обставини вчинення інкримінованих злочинів, які пов`язані із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, свідчать про антисоціальну спрямованість підозрюваного, що надає підстави для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_5 та підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Крім того, враховуючи, що інкриміновані злочини вчинені з корисливих мотивів, відсутність у ОСОБА_5 офіційного та стабільного джерела доходів, не виключено, що здійснення злочинної діяльності було єдиним способом заробітку останнього, отже, ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення є достатньо високим.

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, не завершені своєчасно призначені у кримінальному провадженні експертизи, необхідно ознайомити сторону захисту з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Частиною 3 статті 197 КПК передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя має право при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000978, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2018 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Продовжити обраний стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити в межах терміну досудового розслідування, але не більше 60 (шістдесяти) днів, тобто до 17 листопада 2018 року включно.
На ухвалу слідчого судді прокурором, підозрюваним, його захисником може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який знаходиться під вартою, - у той же строк з моменту отримання ним копії цієї ухвали.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та набирає законної сили на наступний день після закінчення строку, наданого на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1