18.10.2018
Справа №355/1133/2017
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участі прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

малолітньої потерпілої - ОСОБА_9 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Борисполі Київської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозівка Баришівського району Київської області, громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого: 12.08.2015 Баришівським районним судом Київської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосування ст.ст.75,104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 03.06.2016 року Баришівським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.71 КК України приєднано 1 рік 6 місяців позбавлення волі і призначено остаточне покарання строком на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Прилуцького міського суду Чернігівської області від 12.07.2017 умовно-достроково звільненого від відбування покарання строком 2 роки 6 місяців, - зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , -

у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого за ч. 4 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_11 будучи раніше судимим за умисні корисливі злочини, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання на шлях виправлення не став та скоїв новий умисний злочин.

Так, 28 серпня 2017 року, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_11 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. Дубового в с. Дубове Баришівського району Київської області достовірно знаючи, що ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 є малолітньою, маючи прямий умисел на здійснення насильницького статевого акту для задоволення своїх природніх потреб, під надуманим приводом попросив ОСОБА_9 провести його до залізничної станції «Хмельовик» що розташована поблизу с. Дубове Баришівського району.

У подальшому, ОСОБА_11 , знаходячись поблизу вказаної залізничної станції, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, для реалізації свого злочинного умислу направленого на здійснення насильницького статевого акту над малолітньою ОСОБА_9 запропонував їй свої послуги з супроводу за місцем проживання останньої.

Довірившись, малолітня ОСОБА_9 погодилася на пропозицію ОСОБА_11 , та пішла з останнім по ґрунтовій стежці через захисну лісосмугу, що розташована з правого боку залізничних колій «Київ-Яготин» в напрямку до м. Київ.

Перебуваючи у вказаній захисній лісосмузі ОСОБА_11 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи прямий умисел на статеві зносини всупереч волі потерпілої, усвідомлюючи що ОСОБА_9 є малолітньою особою, застосувавши фізичну силу, повалив її на землю та, знявши штани та нижню білизну, утримуючи ОСОБА_9 вагою свого тіла в положенні на спині, здійснив насильницький статевий акт.

Відповідно до висновку експерта від 29.09.2017 року №138 у малолітньої ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садна лівої щоки, яке характерне для дії тупого твердого предмету або при ударі об такий та за давністю може відповідати терміну вказаному в постанові, а саме 28.08.2017 року, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають скороминущі наслідки.

Враховуючи дані допиту малолітньої потерпілої та підозрюваного, та стан статевих органів потерпілої та підозрюваного, що свідчить про можливість незакінченого статевого акту.

Досудовим слідством дії ОСОБА_11 кваліфіковано за ч.4 ст.152 КК України як зґвалтування малолітньої (статеві зносини із застосуванням фізичного насильства).

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, при цьому зазначивши, що покази, які він надавав під час слідчого експерименту він не підтримує, був вимушений надавати такі показання, проте чому саме він обмовив себе, пояснити суду спочатку відмовився.

Будучи допитаним, обвинувачений ОСОБА_11 суду показав, що не вчиняв зґвалтування малолітньої ОСОБА_9 , а обмовив себе під впливом фізичного насильства працівників поліції, 28 серпня 2017 року він потерпілу взагалі не бачив, чому вона дає такі показання, не знає.

В подальшому ОСОБА_11 визнав, що дійсно зустрів потерпілу ОСОБА_13 28 серпня 2017 року в с.Дубове, з якою познайомився за день до цього у ОСОБА_14 . Побачивши ОСОБА_15 , він заговорив з нею. ОСОБА_16 не пам`ятає, оскільки перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. Зазначає, що у ОСОБА_17 був вільний час і вона погодилась провести його на станцію «Хмельовик». Вони прийшли на станцію та розмовляли, і він відчув статеве збудження, запропонував ОСОБА_15 зайнятися сексом. Що саме вона йому відповіла, не пам`ятає, вважає, що ОСОБА_15 погодилась, оскільки ніякого насильства до неї він не застосовував. Пригадує, що біля станції хтось був і вони пройшли через всю станцію, зайшли в лісосмугу. Коли лягали на землю, в ОСОБА_17 зачепилась за гілки і порвалась ручка від сумки. Вони зняли з себе штани та білизну і він здійснив статевий акт тривалістю близько 3 хвилин, оскільки був в нетверезому стані та не міг далі продовжувати. Він поміг ОСОБА_15 вдягнутися і проводив її. Вони домовилися, що ОСОБА_15 повечеряє та йому передзвонить. Такі його були первинні пояснення працівникам поліції, і він їх тепер підтримує. Всі інші покази, які він давав про обставини застосованого до нього працівниками поліції насильства, підтримує. Після затримання він, дійсно, змінив показання, почав заперечувати, що мав місце статевий акт, а працівники поліції його примушували визнати, що він зґвалтував ОСОБА_17 .

Так, в ході допиту в с удовому засіданні ОСОБА_11 показував наступне. Зранку 28 серпня 2017 року він зі своїм товаришем ОСОБА_18 поїхали до м.Березань відпочити, де сиділи в «Піцерії», спиртне не вживали, та зустріли свого вчителя, класного керівника. Зазначав, що близько четвертої години вони втрьох приїхали в с.Більшовик (с.Дубове), провели класного керівника та зайшли в гості до ОСОБА_19 , де випили по дві чарки горілки та не зійшлися в думках і посварилися зі ОСОБА_20 . На початку п`ятої години вийшли від ОСОБА_21 . Далі було так, як повідомив свідок ОСОБА_20 . Він, дійсно зупинився і дістав мобільний телефон, а Згура пішов далі, запитував в нього, чи він з ним іде. В цей момент він побачив ОСОБА_13 і відбулось те, що він повідомив суду.

Також ОСОБА_22 давав показання про обставини того дня, які підтримує, а саме, що вечором прийшов до ОСОБА_23 , знаходився в нього, коли за ним прийшов знайомий йому працівник поліції разом із матір`ю і попросив вийти на двір. На вулиці працівники поліції йому повідомили, що його звинувачують у зґвалтуванні, наділи наручники, посадили в патрульну поліцейську машину. Поруч була присутня його матір, питала, що сталось, кричала. В дорозі працівники поліції сказали йому, що їдуть в с.Більшовик (с.Дубове). Коли приїхали в село, там було багато людей. Він заперечував, що був з ОСОБА_17 та що причетний до її зґвалтування, але працівники поліції йому не повірили. Троє працівників поліції повели його в посадку неподалік від будинку потерпілої, де двоє з них його побили: ударом кулака його збили з ніг, він впав, після цього йому ще нанесли 6-7 ударів по ногам взутими ногами. Відчував сильний біль, чи були синці, не бачив. Після цього, вони пройшли через посадку та перон так само, як і на слідчому експерименті, де йому ще нанесли три удари по обличчю за те, що він стояв мовчки і не відповідав на їх питання, що сталось. Він говорив, що не знає, що сталось, і слідчий, який його забирав з будинку ОСОБА_20 , розповів, що тут він зґвалтував ОСОБА_17 . Вони повернулись в машину до будинку потерпілої, після чого його повезли до лікарні, де його оглянув лікар та в нього зняли мазки зі статевого органу, а також він задув в трубочку, як його просили. Про те, що його били, в лікарні не говорив. На патрульному автомобілі його доставили до Баришівського відділу поліції. Вночі знову повезли в с.Більшовик. Спочатку заїхали до нього додому, де взяли речі йому перевдягнутися. Після цього повезли до посадки в с.Більшовик де його знімали на відеокамеру в присутності слідчого, двох конвойних та експерта, провели по посадці до будинку ОСОБА_17 . Перед цим в райвідділі в ОСОБА_24 йому давали прочитати, що він має розповісти, і він це розповідав на камеру, майже все те саме, що на слідчому експерименті, але він забував, згадував, що треба казати, робив помилки. Після цього вони приїхали в м.Баришівку до відділу поліції, де він підписав якісь документи в кабінеті у слідчого, що саме було написано та на якому бланку, він не знає, був втомлений, сподівався, що його відпустять додому. Після цього його повели в актовий зал, слідчий пішов, але прийшли троє чоловік в цивільному одязі, обличчя яких він не роздивився. Його вдарили долонею по правій щоці, він впав, після чого нанесли близько 9 ударів по ногам. Після цього ці троє пішли, залишивши його лежати в актовому залі на підлозі, і прийшов слідчий, який в подальшому проводив слідчий експеримент. Слідчий допоміг йому підвестися, він пішов, шкутильгаючи до слідчого в кабінет. В кабінеті у слідчого він перевдягнувся у речі, які дала йому мати, штани, труси та реглан віддав слідчому. Слідчий надав йому підписати документи, це було повідомлення про підозру, яке він не читав. Після цього слідчий надав йому якісь листки надруковані, наказав йому вчити. В цих листках було зазначено від його імені, що він вчинив зґвалтування ОСОБА_17 . Його відвели в окремий кабінет, де він знаходився в присутності працівника поліції та спочатку не хотів читати, але працівник поліції вдарив його рукою в обличчя. Зранку приїхав адвокат, і в його присутності він повторив слідчому, все, про що читав вночі. Після цього вони поїхали на слідчий експеримент, де він повторив все, що прочитав та розповів на допиті та пройшов тим шляхом, яким його водили працівники поліції по посадці в ночі. У слідчого судді він відмовився давати показання.

Не зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_11 не визнає своєї вини та заперечує причетність до скоєння інкримінованого йому злочину, зокрема, не визнає факту застосування до малолітньої ОСОБА_13 фізичного насильства, а також, що статевий акт відбувався всупереч волі потерпілої, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, малолітня потерпіла ОСОБА_9 , будучи допитаною в судовому засіданні в присутності її законного представника та працівника служби у справах дітей Бориспільської міської ради ОСОБА_25 розповіла суду про обставини її зустрічі з раніше їй наглядно знайомим обвинуваченим ОСОБА_11 . Зокрема показала, що на прохання ОСОБА_11 погодилась провести його до залізничної станції «Хмельовик», після чого ОСОБА_11 пішов проводжати її додому, повівши стежкою через посадку. Вона не може суду розповісти все, що відбувалось у посадці, оскільки не може про таке говорити, але підтверджує, що ОСОБА_11 утримував її проти її волі, казав не кричати, повалив на землю та стягнув з неї, а також зняв із себе штани та білизну, а коли вона намагалась втекти, затримав її за сумку та відірвав ручку. Потім допоміг вдягтись та ще трохи провів, наказавши нікому не розповідати, що сталось. Але вдома її бабуся побачила, в якому вона стані та повідомила її матері. Разом вони в той же день їздили де лікаря, який її оглянув.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 повідомила, що є рідною бабусею малолітньої потерпілої ОСОБА_13 . Крістіна відпросилась в неї погуляти, сказала, що піде додому до ОСОБА_27 , коли її довго не було, почала хвилюватися, пішла до ОСОБА_28 , там їй сказали, що ОСОБА_15 пішла додому. На вулиці вона побачила ОСОБА_15 , яка йшла зі сторони посадки, штани були порвані, очі набряклі від сліз. На її питання ОСОБА_15 сказала, що її зґвалтував знайомий ОСОБА_14 хлопець на ім`я ОСОБА_29 ,. Вона подзвонила дочці та разом вони звернулись у поліцію. Зі злів онуки їй відомо, що обвинувачений обманом заманив в посадку: попросив провести на станцію, потім запропонував провести додому, став приставати, ОСОБА_15 тікала, обвинувачений порвав онуці штани та сумку, повалив на землю, стягнув її штани та зґвалтував.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні підтвердила, що знає з дитинства ОСОБА_31 , живуть по сусідству. Обвинувачений ОСОБА_11 її знайомий, знає його з дитинства. ОСОБА_22 з другом приїхали до неї в гості, пили горілку, потім почали лаятись і вона їх вигнала. Десь через годину прибіг брат ОСОБА_15 позвав до них додому, де їх жде бабуся. Коли прийшла, бабуся ОСОБА_15 розповіла їй, що ОСОБА_15 зґвалтував її знайомий ОСОБА_22 . Також побачила ОСОБА_15 , в якої був переляканий вигляд, порваний одяг, на одязі листя. На її питання, хто це з нею зробив, ОСОБА_15 підтвердила, що це її знайомий ОСОБА_29 з ОСОБА_32 , тобто обвинувачений у справі ОСОБА_22 . ОСОБА_22 раніше також приїздив в їх село, і коли вони з ним стояли на вулиці, повз проходила ОСОБА_13 . Вона звернула увагу на те, як ОСОБА_22 поглянув на ОСОБА_15 , з цікавістю, та сказала, щоб він на ОСОБА_15 не дивився бо вона ще мала дитина. Вона поїхала в с.Хмельовик з працівниками поліції, була присутня при затриманні ОСОБА_11 , який весь час повторював, що нічого не робив.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні повідомила, що була залучена в якості понятої при огляді місця події 28 серпня 2017 року, який проводився за участі затриманого ОСОБА_11 , та який повідомив, що все сталось у лісосмузі неподалік від перону залізничної станції. На пропозицію працівників поліції вони поїхали на місце події, де в лісосмузі ОСОБА_22 показав земельну ділянку, де відбувався статевий акт. Вона звернула увагу, що листя було розворушене. Наступного ранку вона також була присутня, коли ОСОБА_11 привозили на місце події, де він розповідав, що саме відбулось. Також підтверджує, що ОСОБА_11 спочатку стверджував, що статевий акт в потерпілою був добровільний, а на наступний день визнав, що статевий акт не був добровільний.

Свідок ОСОБА_34 суду показав, що є сусідом потерпілої. З обвинуваченим ОСОБА_22 він познайомився неділі за дві до цих подій, у ОСОБА_14 . Він був залучений в якості понятого, коли обвинувачений показував місце вчинення злочину. 28 серпня 2017 року ОСОБА_15 була в нього вдома, гуляла з дітьми та близько 17 години 40 хвилин, пів-шостої пішла додому. Він підтверджує, що відстань між їх будинками близько 150 метрів, дві хвилини ходьби. Потім на початку сьомої години вечора прибігла її бабуся, спитала, чи в них вдома ОСОБА_15 , яка не прийшла додому. Годин у вісім вони з жінкою вийшли з дому та побачили людей, поліцію, почули, що нібито скоєно зґвалтування. Від ОСОБА_14 він почув, що потерпілою є ОСОБА_13 . Потім працівники поліції запросили його в якості понятого. Привезли обвинуваченого, в присутності двох працівників поліції. Обвинувачений привів їх на місце біля станції «Хмельовик», провів стежкою по посадці, де показав те місце, де був вчинений статевий акт, розповів, що займався з потерпілою сексом, хвилин 7-10. Він звернув увагу, що на місці, яке вказав обвинувачений, було розворушене листя. Було вже темно, освітлювали місце ліхтариком, на джинсах у ОСОБА_22 він бачив, грязь. Він також підписав протокол, в якому було зазначено результати огляду та що розповів ОСОБА_22 . Від ОСОБА_22 він відчував «перегар», зробив висновок, що той був в нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_35 , допитаний в судовому засіданні 13.07.2018 року повідомив, що працює начальником сектору кримінальної поліції Баришівського ВП, потерпілу не знає, обвинуваченого ОСОБА_11 знав як раніше судиму особу за вчинення крадіжок, розслідуванням яких він займався. По даній справі може показати, що близько року назад, точну дату не пам`ятає, в вечірній час йому повідомили про вчинення зґвалтування малолітньої. Він виїхав на місце події в с.Дубове в складі слідчо-оперативної групи. Вони поспілкувались з потерпілою, яка повідомила, що її зґвалтував ОСОБА_22 , який проживав в сусідньому селі Хмельовик та нещодавно звільнився. При цьому у потерпілої був забруднений одяг, руки, вона була в схвильованому стані, постійно плакала, практично не говорила, її «тіліпало». З патрульними працівниками поліції, які перебували на чергуванні, вони поїхали в с.Хмельовик. Знайти обвинуваченого їм допомогла мати ОСОБА_22 , якій вони повідомили, що є заява про вчинений статевий акт з малолітньою, і треба встановити обставини. Обвинувачений знаходився вдома у свого товариша. ОСОБА_22 вони пояснили, що надійшла заява про зґвалтування, та запросили показати на місці, де все сталось, тому що потерпіла не могла показати місце вчинення злочину, оскільки перебувала в шоковому стані. Товариш ОСОБА_22 пояснив, що вони з ОСОБА_22 були разом, після чого він пішов додому, а ОСОБА_22 залишився та прийшов до нього пізніше. Після цього вони приїхали в с.Дубове, де відбувались слідчі дії, і ОСОБА_22 повів їх по посадці, де слідчий проводив огляд місця події.

Свідок ОСОБА_35 також показав, що ОСОБА_22 один раз показав місце події під час огляду з понятими, а також на наступний день на слідчому експерименті. Він зазначає, що місце вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_22 показував добровільно без будь-якого насильства, скарг про застосування до нього такого насильства не заявляв. З с.Дубового він поїхав додому, а ОСОБА_22 залишився зі слідчо-оперативною групою

Свідок ОСОБА_36 повідомив, що працює експертом-криміналістом в Баришівському ВП з 2001 року. ОСОБА_37 він знає, був присутній під час слідчого експерименту з участю ОСОБА_22 про вчиненні ним крадіжки з дач. У даній справі приймав участь у відтворенні обставин вчинення злочину з ОСОБА_22 . Пам`ятає, що йшли через лісосмугу, перейшли через перон і спустилися в лісосмугу, а також, що було літо, світла пора доби. Він був присутній в якості експерта, знімав на відеокамеру. В інших слідчих діях участі не приймав, окрім як був за кермом автомобілю, яким відвозили ОСОБА_22 на судову психіатричну експертизу. Свідок також зазначив, що був експертом на три райони, тому деталей слідчого експерименту не пам`ятає. Він стверджує, що в його присутності до обвинуваченого будь-яке насильство не застосовувалось.

Крім того, допитана в якості свідка матір обвинуваченого ОСОБА_38 показала, що вранці 28 серпня 2017 року вона приїхала електричкою додому із сином з роботи та, що після цього її син з товаришем ОСОБА_18 поїхали в м.Березань, про те, що мали заїхати в с.Дубове, їй відомо не було. Ввечорі, години за дві до приїзду працівників поліції, син зателефонував їй і повідомив, що знаходиться у Згури. Близько 21-ї години, точний час не пам`ятає, до них додому прийшли працівники поліції, які шукали її сина, щоб поговорити. ОСОБА_39 вона повідомила, що син вдома у Згури. Від працівників поліції їй стало відомо, що сина підозрюють у вчинені зґвалтування. Від ОСОБА_20 стало відомо, що її син зі ОСОБА_20 в той день були в с.Дубове у ОСОБА_14 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_40 показав, що не знайомий з потерпілою, а ОСОБА_41 знає на протязі 10 років, дружить з його братом. Свідок підтвердив, що у 2017 році в день затримання ОСОБА_22 працівниками поліції, вони разом їздили в м.Березань, а також в гості до їх спільної знайомої ОСОБА_14 в с.Більшовик (с.Дубове). Він також підтверджує, що у ОСОБА_21 вони з ОСОБА_22 випили по дві чарки горілки та посварились, після чого разом вийшли з двору ОСОБА_21 , але ОСОБА_22 зупинився, щоб поговорити по телефону. Свідок вказав, що пішов далі до дому пішки сам, а коли прийшов, ще на дворі було світло. Він ліг спати, прокинувся від телефонного дзвінка ОСОБА_22 , який сказав, що прийшов до нього, в цей час на дворі вже сутеніло. Він запропонував ОСОБА_22 поїсти і почав готувати. Через 10-12 хвилин двері відкрилися і ОСОБА_22 вийшов на вулицю. Він не зрозумів, куди ОСОБА_22 пішов, вийшов слідом, де побачив на вулиці автомобіль патрульної поліції, і ОСОБА_42 сидів в автомобілі на задньому сидінні в наручниках. Від працівників поліції почув, що ОСОБА_22 затримано за вчинений злочин.

З досліджених в ході судового розгляду письмових доказів встановлено наступне.

З протоколу огляду місця події від 28.08.2017 (а.с.96-98 т.1) та фотоілюстрації до нього (а.с.99-104 т.1) встановлено, що з 21.00години до 21.40години слідчим СВ Барищівського ВП ОСОБА_43 в присутності понятих ОСОБА_44 , ОСОБА_33 , а також за участі підозрюваного ОСОБА_11 було оглянуто лісосмугу, що розташована неподалік залізничної колії в напрямку м.Києва зі сторони с.Дубове, де ОСОБА_11 вказав вкриту сухим листям ділянку, та повідомив, що на даному місці 28.08.2017 року близько 19.00 години він вчинив насильницький статевий акт з неповнолітньою на ім`я ОСОБА_45 .

За змістом заяви про залучення до провадження як потерпілого, поданої та підписаної малолітньою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , її законним представником, адресованої заступнику начальника СВ Баришівського ВП, повідомили, що 28.08.2017 року близько 19.00 години в лісосмузі неподалік від залізничної станції «Хмельовик» в с.Дубове (Більшовик) Баришівського району Київської області ОСОБА_46 , житель с.Дубове (Більшовик) Баришівського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, застосувавши фізичне насильство, вчинив над нею насильницький статевий акт (зґвалтування) (а.с.105 т.1).

Як вбачається з дослідженого свідоцтва про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.106 т.1) на момент скоєння кримінального правопорушення їй виповнилось повних 12 років, та її правильне ім`я ОСОБА_15 .

Відповідно до характеристики ОСОБА_9 , наданої сільським головою Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області (а.с.107 т.1), ОСОБА_9 проживає на території Яблунівської сільської ради разом із братом ОСОБА_47 , 2006 року народження, навчається в Яблуневій ЗОШ І-ІІІ ступенів, має нормальний фізичний і розумовий розвиток, замкнута, скромна, має обмежене коло друзів, легко піддається чужому впливу.

З характеристики з місця навчання, наданої директором та класним керівником Яблуневої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (а.с.109 т.1), зокрема, встановлено, що ОСОБА_13 учениця 5 класу навчається у Яблуневій загальноосвітній школі з першого класу. Зарекомендувала себе як старанна, уважна учениця. Має досягнення достатнього та середнього рівнів. Навчається в повну міру своїх сил. Здібна, швидко запам`ятовує навчальний матеріал. На уроках працює активно. Має добрий загальний розвиток. Старанно ставиться до виконання громадських доручень. Бере активну участь у громадському житті школи та класу. Активна, товариська, розсудлива, працелюбна, самостійна. Правила поведінки завжди виконує свідомо. Має авторитет серед товаришів. Виховується у неповній сім`ї. Мама приділяє належну увагу вихованню дітей.

Згідно з Актом обстеження житлово-побутових умов №196 від 30 серпня 2017 року (а.с.111 т.1) малолітня ОСОБА_13 проживає разом із матерію ОСОБА_10 , братом ОСОБА_47 , 2006 року народження, та бабусею ОСОБА_26 , в приватному будинку в АДРЕСА_3 .

Згідно з Протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №540 від 29 серпня 2017 року, складеного у Березанський міській лікарні (а.с.118) ОСОБА_11 був оглянутий лікарем 29.08.2017 року о 00 годин 10 хвилин та на підставі даних приладу Алкофер 307 № (о 00 год.10 хв. 0,8%о, о 00 год. 25 хв 0,8%о) встановлено діагноз алкогольне сп`яніння.

Згідно з висновком експерта №137 від 29.09.2018 року (а.с.168-169 т.1) при судово-медичному обстеженні ОСОБА_11 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено, при судово-цитологічному дослідження мазків відбитків та змиву зі статевого органу ОСОБА_11 клітини піхвового епітелію не знайдені. Водночас, зазначено, що огляд проводився на приймальному відділенні Березанської МЛ (28.08.2017 року) будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. На головці статевого органу нашарування дрібних темно-коричневих частин які нагадують уламки сухого листя.

Відповідно до висновку комплексної комісійної первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №468 від 13.09.2017 (а.с.170-172 т.1) ОСОБА_48 під час скоєння інкримінованих йому дій і в даний час на будь-які психічні захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. Під час скоєння інкримінованих йому дій міг та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Під час скоєння інкримінований йому дій не перебував в стані фізіологічного афекту та в іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність. У ОСОБА_11 не виявлені будь-які індивідуально-психологічні особливості, які мають у нього яскраво виражений характер та такі, які могли б здійснити суттєвий вплив на його поведінку в досліджуваній ситуації. Клінічних ознак наркоманії та алкоголізму у нього не виявлено.

Суд також звертає увагу, що за змістом дослідницької частини висновку комплексної комісійної первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи під час бесід про інкриміновані дії розмовляє неохоче та ухильно. Заявив, що напередодні скоєного випив багато спиртного, бо вітчим обізвав його «зеком». З другом випив 1 л горілки, після чого «ніби частину життя хтось відірвав». В подальшому підтвердив показання, які давав під час досудового слідства.

Згідно з висновком комплексної комісійної первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №469 від 14.09.2017 року потерпілої ОСОБА_9 (а.с.173-175 т.1) при дослідженні встановлено, що ОСОБА_13 під час скоєння відносно неї правопорушення перенесла емоційний стрес, який супроводжувався у неї відчуттями безвиході та страху. На даний час у неї відмічається значна емоційна лабільність, вона відчуває неприємні емоційні відчуття, ніяковіє, що свідчить про емоційне неприйняття для неї даної теми бесіди та згадувань, які пов`язані зі здійснюваними відносно неї діями. ОСОБА_9 під час скоєння відносно неї інкримінованих дій могла правильно сприймати обставини, які мають значення в кримінальному провадженні, та давати щодо них правильні показання. З урахуванням її вікових та індивідуально-психологічних особливостей могла правильно розуміти характер та значення дій, які з нею здійснювалися та могла чинити посильний опір в межах особливостей та вікових ресурсів. ОСОБА_9 протиправними діями ОСОБА_11 були спричинені моральні страждання. Наявні емоційні переживання прогностично можуть змінити нормальний психосексуальний розвиток та перешкоджати становленню гармонії в шлюбі та в подальшому житті.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №138 від 29.08.2017 року (а.с.176-178 т.1) у малолітньої ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садна лівої щоки, яке характерне для дії тупого твердого предмету або при ударі об такий та за давністю може відповідати терміну вказаному в постанові, а саме 28.08.2017 року, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають скороминущі наслідки.

При судово-імунологічному дослідженні мазків з піхви та прямої кишки сперматозоїди не виявлені. Враховуючи дані допиту малолітньої потерпілої та підозрюваного, та стан статевих органів потерпілої та підозрюваного, свідчить про можливість незакінченого статевого акту.

Крім того, за змістом дослідницької частини висновку огляд ОСОБА_9 проводився на приймальному відділенні Березанської МЛ (28.08.2017 року) на лівій щоці горизонтально орієнтоване смуго подібне садно розмірами 5,5х0,1 см з темно-червоним підсохлим дном, яке розташоване нижче рівня неушкодженої шкіри. У ділянці промежини нашарування дрібних темно-коричневих часток, які нагадують уламки сухого листя. Статеві органи сформовані по жіночому типу. Дівоча пліва ціла, набрякла, дещо почервоніла. Із статевих органів виділяється невелика кількість каламутної світло-червоної рідини. Статевим життям не жила. Місячні не розпочались.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 29.08.2017 (а.с.162-166 т.1) та переглянутого відеозапису, здійсненого під час слідчої дії, що міститься на електронному носії DVD диску (а.с.167 т.1), він проведений з метою перевірки показань підозрюваного ОСОБА_11 , в ході якого останній надав послідовні показання, та показав на місці, в лісосмузі неподалік залізничної станції «Хмельовик» та с.Дубове Баришівського району Київської області, про обставини вчинення ним насильницького полового акту (зґвалтування) малолітньої ОСОБА_13 , які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Суд звертає увагу, що на переглянутому в судовому засіданні відео будь-які тілесні ушкодження на обличчі ОСОБА_11 відсутні. Крім того, характер та темп ходи обвинуваченого не свідчать про те, що по відношенню до нього було застосоване фізичне насильство. Зазначені встановлені судом фактичні обставини спростовують твердження обвинуваченого, що в ніч з 28 на 29 серпня 2017 року, перед проведенням слідчого експерименту, йому були заподіяні удари по обличчю та ногам.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_11 , який стверджує, що був вимушений під час досудового розслідування визнати свою вину та дати показання про вчинення ним зґвалтування малолітньої потерпілої ОСОБА_9 внаслідок вчиненого щодо нього тиску та фізичного насильства зі сторони працівників органу досудового розслідування, а також що статевий акт відбувався за згодою потерпілої, та вважає, що така поведінка ОСОБА_11 свідчить про його намагання ухилитися від відповідальності за вчинений ним особливо тяжкий злочин.

Так, з переглянутого відеозапису слідчого експерименту, а також з показань свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , які були присутні під час огляду місця події, а також свідка ОСОБА_36 та ОСОБА_33 , які були присутні при відтворенні, встановлено, що показання ОСОБА_11 давав без будь-якого примусу, добровільно, послідовно. Крім того, показання ОСОБА_11 під час слідчого експерименту щодо обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_30 про відомі їм зі слів потерпілої малолітньої ОСОБА_9 обставини вчинення зґвалтування, повідомлені ними деталі щодо стану одягу малолітньої, та з результатами проведеного за участі ОСОБА_11 огляду місця події злочину.

Як роз`яснив Верховний Суд України в п.1 Постанові Пленуму від 30.05.2008 №5 «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» за змістом статті 152 Кримінального кодексу України (далі - КК) зґвалтуванням слід розуміти природні статеві зносини між особами різної статі всупереч або з ігноруванням волі потерпілої особи із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи.

Відповідно до роз`яснень, наведених в п.3 Постанови фізичним насильством, передбаченим диспозиціями статей 152, 153 КК, слід вважати умисний зовнішній негативний вплив на організм потерпілої особи або на її фізичну свободу, вчинений з метою подолання чи попередження опору потерпілої особи або приведення її у безпорадний стан. Такий вплив може виражатись у нанесенні ударів, побоїв, заподіянні тілесних ушкоджень, здавлюванні дихальних шляхів, триманні рук або ніг, обмеженні або позбавленні особистої волі, уведенні в організм потерпілої особи проти її волі наркотичних засобів, психотропних, отруйних, сильнодіючих речовин тощо.

Суд також враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в п.10 вищезазначеної Постанови, а саме, що неповнолітніми потерпілими від зґвалтування або насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом слід вважати осіб віком від 14 до 18 років, малолітніми - осіб, яким на момент злочину не виповнилося 14 років.

Кримінальна відповідальність за вчинення зґвалтування неповнолітньої чи малолітньої особи або насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом щодо такої особи настає лише за умови, якщо винна особа усвідомлювала (достовірно знала чи припускала), що вчиняє такі дії щодо неповнолітньої або малолітньої особи, а так само, коли вона повинна була і могла це усвідомлювати. При цьому суд повинен враховувати не тільки показання підсудного, а й потерпілої особи, ретельно перевіряти їх відповідність усім конкретним обставинам справи. При вирішенні цього питання враховується вся сукупність обставин справи, зокрема, зовнішні фізичні дані потерпілої особи, її поведінка, знайомство винної особи з нею, володіння винною особою відповідною інформацією. Неповнолітній або малолітній вік потерпілої особи не може бути підставою для кваліфікації вказаних дій за частиною третьою чи четвертою статті 152 КК або частиною другою чи третьою статті 153 КК, якщо буде доведено, що винна особа сумлінно помилялася щодо фактичного віку потерпілої особи.

Також, судом враховуються роз`яснення, викладені в п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України, відповідно до яких зґвалтування вважається закінченим злочином з моменту початку статевих зносин, при цьому не має значення, чи закінчила винна особа статевий акт у фізіологічному розумінні.

В цьому зв`язку суд зазначає, що твердження обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що мав місце добровільний половий акт і фізичне насильство до потерпілої ним не застосовувалось, спростовуються іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, вищенаведеними показаннями малолітньої ОСОБА_13 , показаннями свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_30 , ОСОБА_35 даними судово-медичного та судово-психіатричного дослідження потерпілої.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 , а також, що його дії, які виразились у зґвалтування малолітньої ОСОБА_9 ,тобто у статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства, правильно кваліфіковано за ч.4 ст.152 КК України.

Підстави для перекваліфікації дій ОСОБА_11 , зокрема, на запропоновану стороною захисту ч.1 ст.155 КК України відсутні.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_11 вид та міру покарання, суд враховує особливу тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_11 , який неодноразово судимий має дві не погашені та не зняті судимості за умисні тяжкі злочини, за які відбував покарання в місцях позбавлення волі, не працює, по місцю проживання характеризується посередньо (а.с.148). Суд також враховує, що внаслідок вчиненого злочину тяжкі наслідки не були спричинені.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , судом не встановлено.

Суд враховує, що поведінка обвинуваченого на досудовому слідстві та в ході судового розгляду не спряла розкриттю злочину, а також не свідчить про щире каяття у скоєному особливо тяжкому злочині. Будь-яких дій, втому числі принесення своїх вибачень, які б свідчили про те, що обвинувачений розкаявся у скоєному, ОСОБА_11 не здійснив.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відповідно до вимог ст.67 КК України визнає: рецидив злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи фактичні обставини справи, наслідки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який неодноразово засуджувався, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, не виправдав довіри держави та не виконав взяті на себе зобов`язання щодо умовно-дострокового звільнення, скоївши новий, ще більш тяжкий злочин, обставини, що обтяжують його покарання, та відсутність обставин, які пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без позбавлення волі, в зв`язку з чим вважає необхідним призначити йому покарання відповідно до санкції ч.4 ст.152 КК України, та що підстави для застосування положення ст. 69 КК України відсутні.

При цьому суд враховує вимоги ч.2 ст.65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до ч.5 ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_11 покарання має бути частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Баришівського районного суду Київської області від 03.06.2016 року яка становить 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

В строк відбування покарання ОСОБА_11 має бути зарахований строк попереднього ув`язнення за період з моменту його фактичного затримання 28.08.2017 року по день набрання вироком законної сили.

В зв`язку з цим суд приходить до висновку, що запобіжний захід відносно ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили, слід залишити тримання під вартою, враховуючи наявність встановлених при його обранні ризиків, оскільки, на переконання суду обвинувачений може ухилитися від відбування призначеного йому покарання.

Цивільний позов у даній справі потерпілою та її законним представником не заявлявся.

Судові витрати по справі не значаться.

Про речові докази, долю яких має бути вирішено судом у відповідності до ст. 100 КПК України, органом досудового розслідування не повідомлено.

На підставі викладеного, керуючись 100, 122, 124, 126, 318, 322, 363-368,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_11 визнати винним та призначити покарання за вчинене кримінальне правопорушення за ч.4 ст.152 КК України 11 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_11 покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Баришівського районного суду Київської області від 03.06.2016 року, а саме 1 рік позбавлення волі, та остаточно ОСОБА_11 призначити покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою та утримувати під вартою у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 28.08.2017 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання 28.08.2017 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, для обвинуваченого та його захисника з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та законному представнику малолітньої потерпілої.

Головуючий суддя ОСОБА_49 -Лесів

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3