Дата документу 19.06.2018 Справа № 554/2059/18
Провадження № 1кс/554/5490/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю представника потерпілих-цивільних позивачів ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м.Полтави клопотання представника потерпілих-цивільних позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_15 у кримінальному провадженні № 0000714 від 16.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, п.9 ч.2 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2018 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання представника потерпілих-цивільних позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_15 у кримінальному провадженні № 0000714 від 16.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, п.9 ч.2 ст.115 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СУ ГУНП України в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0000714 від 16.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч.4 ст. 296, п.9 ч.2 ст.115 КК України, за фактом вбивства ОСОБА_16 , організації масових заворушень 16 травня 2017 року в смт Вільшани Дергачівського району Харківської області, що супроводжувалися насильством над особами, із застосуванням зброї та інших предметів, які використовувалася як зброя та хуліганських дій ряду осіб, які спричинили із застосуванням травматичної зброї та спеціальних засобів тілесні ушкодження низці осіб ромської національності. 15.06.2018 року потерпілими заявлено цивільні позови до підозрюваних ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , загальний розмір якої становить 11 млн. 750 тис грн., яку вони прохають стягнути солідарно. Встановлено, що підозрювані ОСОБА_15 та ОСОБА_18 мають у власності нерухоме майно, якими можуть розпорядитися на власний розсуд з метою уникнення процедури звернення стягнення, тому з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, необхідно накласти арешт на наступне майно належне ОСОБА_18 : нежитлову будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на майно належне ОСОБА_15 , а саме : земельну ділянку за кадастровим номером :00:001:0345, площею 0,1164 га за адресою АДРЕСА_2 ; квартиру загальною площею 72,0 м2 за адресою АДРЕСА_3 ; житловий будинок загальною площею 199 м2 за адресою АДРЕСА_2 .

Представник цивільних позивачів ОСОБА_3 у судовому засіданні подав до суду заяву про відмову від частини заявлених вимог, а саме в частині накладення арешту на майно ОСОБА_18 , у зв`язку з виділенням матеріалів кримінального провадження щодо останнього. В іншій частині клопотання підтримав.

У судове засідання слідчий ОСОБА_19 не з`явився, прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував. Неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що визначено ч.1 ст. 172 КПК України.

З метою забезпечення арешту майна, підозрювані про розгляд клопотання не повідомлялися, відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши заявника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000714 від 16.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294 КК України.

11.06.2018 року ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України.
15.06.2018 року потерпілими ОСОБА_12 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та потерпілими ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 заявлені цивільні позови на суми 10 000 000 грн. та 1 500 000 грн. відповідно (а.с.64-81).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_15 є власником земельної ділянки за кадастровим номером :00:001:0345, площею 0,1164 га за адресою АДРЕСА_2 ; частини квартири загальною площею 72,0 м2 за адресою АДРЕСА_3 ; житлового будинкузагальною площею 199 м2 за адресою АДРЕСА_2 (а.с.30-38).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно п.п. 1,3, 4, 5,6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна підозрюваного ОСОБА_15 , шляхом заборони його відчуження, оскільки не накладення арешту на майно може призвести до його відчуження іншим особам, що унеможливить забезпечення цивільних позовів в разі їх задоволення. При цьому суд враховує наслідки арешту майна для власника, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню, а саме в частині накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :00:001:0345, площею 0,1164 га за адресою АДРЕСА_2 ; частини квартири загальною площею 72,0 м2 за адресою АДРЕСА_3 ; житловий будинок загальною площею 199 м2 за адресою АДРЕСА_2 (а.с.30-38). В іншій частині клопотання задоволенню не підлягає, у зв`язку із недоведеність належності на праві приватної власності частини квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_15 .

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 167, 168,170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :00:001:0345, площею 0,1164 га за адресою АДРЕСА_2 ; частини квартири загальною площею 72,0 м2 за адресою АДРЕСА_3 ; житловий будинок загальною площею 199 м2 за адресою АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_15 шляхом заборони його відчуження - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1