Справа № 296/6441/18
УХВАЛА
Іменем України

03 серпня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з скаргою на бездіяльність старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 , в якій просить зобов`язати старшого слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 , а також інших осіб, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000083 від 18.04.2018р. негайно повернути власнику ОСОБА_4 вилучене під час обшуку 26.06.2018р. майно, а саме: блокнот із записами, мобільний телефон Meizu m2 note, грошові кошти в сумі 2 долара США, 100 російських рублів, картки банківські, SiM-картки, бокси для SiM -карток, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 - автомобіля Opel Kadett д.н.з. НОМЕР_2 , облікову картку №136722466 від 06.03.2018р. на автомобіль Mitsubishi Galant, нотаріальну довіреність ННВ №546201 від 05.03.2018р. на вказаний автомобіль на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ноутбук Compag CQ56, мобільний телефон Nokia.

В обґрунтування скарги зазначив, що на підставі ухвал від 19 червня 2018 року слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_7 старшим слідчим СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 було проведено обшук у квартирі АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 та обшук автомобіля BMW 7401 д.н.з. НОМЕР_3 , який належить останньому, під час яких вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 . Посилаючись на те, що слідчим не виконано вимоги ч.5 ст. 171 КПК України, ОСОБА_4 не має статусу навіть свідка у кримінальному провадженні, а законних підстав чи підозр вважати, що вилучене майно є доказом злочину немає, вважає, що майно повинно бути повернуто законному володільцю.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, подану скаргу підтримав повністю та просив її задовольнити.

Старший слідчий СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, від старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Житомирській області Савчук надійшла заява про розгляд скарги за її відсутності.

Дослідивши та оцінивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі ухвал від 19 червня 2018 року слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_7 старшим слідчим СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 було проведено обшук у квартирі АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 та обшук автомобіля BMW 7401 д.н.з. НОМЕР_3 , який належить останньому, під час яких вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , зокрема: блокнот із записами, мобільний телефон Meizu m2 note, грошові кошти в сумі 2 долара США, 100 російських рублів, картки банківські, SiM-картки, бокси для SiM -карток, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 - автомобіля Opel Kadett д.н.з. НОМЕР_2 , облікову картку №136722466 від 06.03.2018р. на автомобіль Mitsubishi Galant, нотаріальну довіреність ННВ №546201 від 05.03.2018р. на вказаний автомобіль на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ноутбук Compag CQ56, мобільний телефон Nokia.

У відповідності до ст.237 КПК України вилучені в ході огляду речі та предмети являються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ч.1 ст.167 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За приписом статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, якщо слідчий не звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у встановлений частиною 5 статті 171 цього Кодексу строк.

Відповідно до частини 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Таким чином, враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вказане майно не перебуває під арештом, і відносно нього не встановлено будь-яких інших обмежень, підстав для відмови в поверненні володільцю вилученого майна суд не вбачає.

Подібний висновок суду ґрунтується також і на положеннях міжнародних договорів, які є частиною кримінально-процесуального законодавства України.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном, повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена, в цілому, в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98). В той же час, органами поліції у даному випадку не дотримано встановленого порядку вилучення та утримання майна, що свідчить про відсутність підстав для його утримання.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучене.

На підставі ст.170-173 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 , а також інших осіб, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000083 від 18.04.2018р. негайно повернути власнику ОСОБА_4 вилучене під час обшуку 26.06.2018р. майно, а саме: блокнот із записами, мобільний телефон Meizu m2 note, грошові кошти в сумі 2 долара США, 100 російських рублів, картки банківські, SiM-картки, бокси для SiM -карток, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 - автомобіля Opel Kadett д.н.з. НОМЕР_2 , облікову картку №136722466 від 06.03.2018р. на автомобіль Mitsubishi Galant, нотаріальну довіреність ННВ №546201 від 05.03.2018р. на вказаний автомобіль на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ноутбук Compag CQ56, мобільний телефон Nokia.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1