Дата документу Справа № 317/1244/18
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-сс/778/561/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №317/1244/18Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 , яка представляє інтереси ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 07 травня 2018 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 07 травня 2018 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вантажний самоскид «КАМАЗ 5511» державний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, який належить ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просила скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна і повернути вказане майно. Посилалася при цьому на те, що вантажний самоскид не належить безпосередньо особі, яка начебто здійснювала вивіз землі, а належить ОСОБА_8 , і причетність до цього діяння власника транспортного засобу матеріалами клопотання не підтверджується, підстав для обмеження власника у користуванні та розпорядженні не вбачається.

Під час апеляційного розгляду представник скаржника підтримала апеляційну скаргу. Прокурор заперечувала проти апеляційної скарги, вважаючи оскаржувану ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчий СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_10 , звернувся до суду із клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000586 від 03.05.2018 за ч.1 ст. 239-1 КК.
У клопотанні зазначив, що 02.05.2018 року до Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що затримано автомобіль «Камаз» д.н.з.: НОМЕР_1 , який вивозив землю із земельної ділянки, що розташована біля с.Нижня Хортиця Запорізького району Запорізької області.
В ході досудового розслідування встановлено, що з 2005 року ОСОБА_11 орендує водойми у кількості 25 Га (спільно з прилеглою територією).
Зазначена земельна ділянка знаходиться на території Долинської сільської ради, за межами населеного пункту с.Нижня Хортиця, а саме в прибережній захисній смузі водойми, біля земельної ділянки.
В ході огляду вищевказаної ділянки встановлено, що оглядом місця події є ділянка місцевості, розташована на відстані приблизно 100 метрів від ставка до тутовників. На оглядовій території знаходяться автомобіль «КАМАЗ» д.н.з.: НОМЕР_1 . Автомобіль вантажний самоскид модель «КАМАЗ 5511», червоного кольору, номер шасі: НОМЕР_2 .
В кузові автомобілю «КАМАЗ» знаходиться ґрунтовий матеріал, який закритий брезентом. Також поблизу автомобіля «КАМАЗ» знаходиться екскаватор жовтого кольору зі стрілою чорного кольору та ковшем.
Вищевказаний автомобіль «КАМАЗ 5511» та екскаватор в ході огляду вилучені.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що вантажний самоскид «КАМАЗ 5511» містить на собі сліди злочину, має значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, а тому з метою запобігання можливості його відчуження та збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на вище вказаний автомобіль.

Слідчий суддя задовольнив дане клопотання пославшись на те, що транспортний засіб, про накладення арешту на який просить слідчий, відповідає критеріям речових доказів і може використовуватися як доказ у кримінальному провадженні.

Проте колегія суддів не може погодитися із зазначеним рішенням слідчого судді виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК арешт майна допускається, крім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, про що наголошував слідчий у своєму клопотанні.

Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК, у такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Проте, приймаючи рішення про накладення арешту на транспортний засіб, слідчий суддя дійшов хибного висновку про те, що він відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК.

З матеріалів провадження вбачається, що арешт накладено в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 239-1 КК, яка передбачає кримінальну відповідальність за незаконне заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля.
Проте, слідчим в обґрунтування свого клопотання не надано доказів того, що невстановленими особами вчинялось незаконне заволодіння саме ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель.
Більш того, на спростування такого твердження сторони обвинувачення, представником ОСОБА_7 надано технічний звіт ДП «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» щодо ґрунтового обстеження земельних ділянок, які розташовані на території Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, відповідно до якого, з орендованої ОСОБА_11 земельної ділянки були вивезені рекультивовані важкосуглинкові ґрунти з насипним гумусовим шаром агровиробнича група 211е, тобто знятий шар дна ставка що не є чорноземами відповідно до польового визначення ґрунтів.
Даний ґрунт було отримано шляхом зняття шару дна ставка, який перебуває в оренді ОСОБА_11 з метою його очищення від мулу, що є умовою оренди даного гідротехнічного об`єкту.
Крім того, слідчим та прокурором не було надано жодних доказів чи то припущень, що дані дії ОСОБА_11 та підпорядкованих йому осіб створили небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля, що є обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 239-1 КК.
Отже надані матеріали провадження не містять у собі даних про наявність обґрунтованої підозри у вчинені невстановленими особами злочину, передбаченого ч.1 ст. 239-1 КК, що є обов`язковою умовою для накладення арешту на майно з огляду на положення п.3 ч.2 ст.173 КПК.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов неправильного висновку про те, що вимоги слідчого про арешт вказаного майна підлягає задоволенню.

За таких обставин, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою необхідно відмовити у задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 07 травня 2018 року про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про накладення арешту на вантажний самоскид «КАМАЗ 5511» державний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, який належить ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4