Справа № 708/319/18
Номер провадження № 1-кп/708/52/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2018 року

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого КП «Єдиний розрахунковий центр» - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого- ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чагорта, Целінського району, Калмикської оласті, Росія, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, останній раз судимого: 10.10.2012 року Чигиринським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України (2001 року) до позбавлення волі строком4 роки. На основі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. Перегляд вироку 04.12.2013 року Чигиринським районним судом Черкаської області, ухвала ч.2 ст.78 КК України. Відмінено звільнення від відбування покарання з іспитовим строком і направлений в місця позбавлення волі строком на 4 роки в виправну колонію середнього рівня безпеки для раніше судимих. Перегляд вироку 28.03.2016 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області, ухвала: не відбуту частину замінити на обмеження волі на строк 1рік 8 місяців 6 днів. 16.08.2016 року ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області на підставі ст.81 КК України умовно-достроково звільнений, не відбутий строк покарання 11 місяців 22 дні. Згідно с.89 КК України судимість не знята та не погашена

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 маючи незняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно 06.02.2018 року о 17 годині перебуваючи в житловій квартирі АДРЕСА_2 , по місцю проживання ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_3 , відкрито в умовах очевидності до останнього, незаконно, з корисливих мотивів, заволодів його телевізором «Sharp» з дистанційним пультом керування вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи №23/02-18-03 від 23.02.2018 року (далі Експертизи) становить 3000 гривень, тюнером цифрового телебачення марки «World Vision» з пультом дистанційного керування вартістю, згідно Експертизи 266 гривень,25 коп., що на правах приватної власності належать потерпілому, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, а саме продав, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 3266 гривень 25коп.
Він же, повторно, 10 березня 2018 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, об 11 годині 30 хвилин з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно з корисливих мотивів, з технічного поверху багатоповерхового житлового будинку, за адресою АДРЕСА_3 , намагався викрасти чавунну засувку (задвижку) Ф-80, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи №26/03-18-01 від 26.03.2018 року (далі Експертизи) становить 345 гривень, що перебуває у власності КП «Єдиний розрахунковий центр», але злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так - як був виявлений працівниками КП «Єдиний розрахунковий центр» на місці вчинення злочину.

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_6 свою вину у в інкримінованих йому кримінальному правопорушеннях визнав повністю, розкаявся та дав показання суду, що він дійсно умисно, свідомо, таємно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжки майна що належить потерпілому.

В судовому засіданні обвинувачений заперечив факт відкритого викрадення ним у потерпілого ОСОБА_4 телевізора з дистанційним пультом керування,, тюнера цифрового телебачення з пультом дистанційного керування, за що його обвинувачують за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він, шляхом обману виконаної ним роботи даної потерпілим, яку він у дійсності не виконав, аби він здійснив грабіж, то потерпілий у той же день викликав поліції , однак останній цього не зробив, а дізнавшись, що він його обманув, аж потім звернувся до працівників поліції, де його дії слід кваліфікувати за ст..190 КК України. Таким чином, вину у вчиненні даного протиправного діяння визнає частково. Щодо інкримінованого йому злочину за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, то свою вину у даному діянні визнав повністю, розкаявся та дав показання суду, що він дійсно умисно, свідомо, таємно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку майна що належить потерпілому, але злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так - як був виявлений працівниками КП «Єдиний розрахунковий центр» на місці вчинення злочину, підтвердивши суду, що даний злочин вчинив у стані алкогольного сп`ягніння.
Крім часткового визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення , що мало місце 06.02.2018 року, за яким його обвинувачено за ч.2 ст.186 КК України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується:
показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 , який підтвердив факт заволодіння належному йому телевізора з дистанційним пультом керування, , тюнера цифрового телебачення з пультом дистанційного керування обвинуваченим, оскільки він дійсно сам, добровільно відчинив двері власної квартири та впустив обвинуваченого, який шляхом обману, забрав у нього дані речі, додавши, що обвинуваченого він знає давно,чого і впустив його та підтвердивши що той дійсно йому повідомив, що виконав доручену ним роботу, а тому, коли обвинувачений виносив майно,то він йому перешкод не робив. Також суду підтвердив, що у поліцію він звернувся не відразу а через декілька днів, коли зрозумів, що обвинувачений заволодів його майном шляхом обману;
допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який дав показання суду, що 08.02.2018 року вечером, випивши з обвинуваченим пива, останній запропонував йому купити телевізор та тюнер цифрового телебачення за 400 гривень, на що він погодився та купив його;
заявою потерпілого ОСОБА_4 про вчинення злочину від 09.02.2018 року (т.1.а.п.6,7);
протоколом огляду речових доказів телевізора «Sharp»з дистанційним пультом керування, тюнером цифрового телебачення марки «World Vision» з пультом дистанційного керування, який належить на праві власності ОСОБА_4 (т.1 а.п.20-25);
висновком судово- товарознавчої експертизи №23/02-18-03 від 23.02.2018 року, згідно якої вартість телевізора «Sharp»з дистанційним пультом керування, становить 3000 гривень, вартість тюнера цифрового телебачення марки «World Vision» з пультом дистанційного керування становить 266 гривень 25 коп.(т.1.а.п.32-45);
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 , який вчинив злочин (т.1.а.п.61-63).
Однак, у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України- грабежу, тобто відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, виходячи зі слідуючого .

Так, з об`єктивної сторони, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 КК України характеризується відкритим способом викрадення чужого майна, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину. Вчинення грабежу можливе у формі:відкритого викрадення чужого майна без застосування насильства або погрози його застосування (ненасильницький грабіж) із застосуванням насильства або погрози його застосування (насильницький грабіж).
Суб`єктивна сторона злочину характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом. Змістом умислу грабіжника охоплюється усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для потерпілого або інших осіб характер. При цьому винний ігнорує цю обставину.
Із показань обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, судимість якого не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно, 06.02.2018 року о 17 годині перебуваючи в житловій квартирі АДРЕСА_2 , по місцю проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_3 , шляхом обману у рахунок виконаної ним роботи даної самим потерпілим, яку він у дійсності не виконав, заволодів телевізором «Sharp» з дистанційним пультом керування, тюнером цифрового телебачення марки «World Vision» з пультом дистанційного керування, який належить на праві власності ОСОБА_4 , чим заподіяв останньому матеріальних збитків на загальну суму 3266 гривень 25коп, що підтверджується висновком судово- товарознавчої експертизи №23/02-18-03 від 23.02.2018 року
Суд також враховує той факт, що якби обвинувачений здійснив грабіж, то потерпілий у той же день викликав поліцію , однак останній цього не зробив, а дізнавшись, що він його обманув, аж потім звернувся до працівників поліції, що підтверджуються заявою потерпілого про вчинене кримінальне правопорушення від 09.02.2018 року, де дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст.190 КК України.
За таких обставин дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід перекваліфікувати з ч.2 ст. 186 КК України на ч.2 ст. 190 КК України- заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Крім пової визнання вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення по епізоду незакінченого замаху на крадіжку майна КП «Єдиний розрахунковий центр», що мало місце 10.03.2018 року у м.Чигирин, вул.. Енергетикіяв,5 , його винуватість у вчиненому підтверджується наступними доказами:
показаннями у судовому засіданні представника потерпілого ОСОБА_5 який підтвердив факт викрадення 10.03.2018 року чавунної засувки (задвижку), однак обвинувачений не довів свій злочин до кінця, оскільки був як був виявлений працівниками КП «Єдиний розрахунковий центр» на місці вчинення злочину;
показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , яка підтвердила факт знаходження 10.03.2018 року обвинуваченого та вчинення ним неправомірних дій на даху житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , внаслідок чого вона звернулась для встановлення обставин, до сантехніка КП «Єдиний розрахунковий центр»;
показаннями свідка ОСОБА_8 , який підтвердив суду, що не знаючи про злочинні наміри обвинуваченого, він допоміг йому залізти через технічний поверх будинку на балкон своєї квартири, що на 9 поверсі, де останній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, намагався викрасти металеву задвижку з краном, але свій злочин не довів до кінця, оскільки його застали працівники поліції;
показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив суду, що він працює у КП «Єдиний розрахунковий центр» і дійсно, 10.03.2018 року близько 11.30 хвилин, від жителів багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 надійшло повідомлення про те, що на технічному поверсі даного будинку чути гучний гуркіт, після чого він, разом із ОСОБА_11 піднялися до технічного поверху будинку АДРЕСА_3 , де побачили обвинуваченого на ОСОБА_8 , які побачивши, їх почали тікати, а вони виявили металеву задвижку, яка була демонтована із системи опалення будинку;
показаннями свідка ОСОБА_11 працюючого майстром виробничої дільниці КП «Єдиний розрахунковий центр», яки пояснив, що він разом із ОСОБА_10 , виявили обвинуваченого, який намагався викрасти задвижку, яку, як вони побачили, була демонтована із системи опалення будинку;
протоколом огляду місця події від 10.03.2018 року дахового приміщення житлового будинку АДРЕСА_3 з детальним видом пошкодженої труби та задвижки з болтами та гайками (т.1 а.п.73-78);
висновком судово-товарознавчої експертизи №26/03-18-01 від 26.03.2018 року, відповідно до якого дійсна відновна вартість чавунної засувки (задвижки) Ф-80, станом на 10.03.2018 року складає 345 гривень (т.1 а.п.118-129).
З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 вчиненні інкримінованого йому правопорушення, що мало місце 10.03.2018 року доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у не закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про доведеність вини ОСОБА_6 у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, та у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та вважає необхідним кваліфікувати його дії за ч.2 ст. 190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, яки раніше судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра перебуваєна обліку з діагнозом пашахарактерологічний розвиток, однак згідно висновків судово-психіатричних еспертиз не потребує застосування примусових заходів медичного характеру, офіційно не працює, по місцю проживання характеризується позитивно, не одружений.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому по епізоду, що мало місце 06.02.2018 року, суд не вбачає.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого по епізоду, що мало місце 06.02.2018 року, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому по епізоду, що мало місце 10.03.2018 року є щире каяття.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого по першому епізоду, що мало місце 10.03.2018 року, суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі вищенаведеного, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання саме у виді обмеження волі в межах санкцій ч.2 ст. 190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Обмежень для застосування такого виду покарання судом не встановлено.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання нижче нижчої межі або більш м`якого, суд не вбачає
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.
Речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 370,373,374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за:
ч.2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;
ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 не обирався.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Речові докази: вилучений телевізор марки "Sharp" LC - 32SA1EA з пультом дистанційного керування, тюнер цифрового телебачення марки "Worid Vision" пультом дистанційного керування залишити за належністю їх власнику ОСОБА_4 ; вилучену чавунну заставку (задвижку) Ф-80, залишити за належністю у її вланика - КП "Єдиний розрахунковий центр"; вилучений пропіленовий мішок, пропіленову сумку, один розвідний ключ, один рожковий ключ 19х22, один рожковий ключ 24, які зберігається в кімнаті зберігання речових доказів при Чигиринському відділенні поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1