Справа № 462/3700/18
У Х В А Л А

21 червня 2018 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , заступника начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області,

встановив:

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати дії службової особи слідчого відділу Залізничного ВП ГУНП у Львівській області (начальника слідчого відділу ОСОБА_6 ) незаконними та зобов`язати відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення заступником керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, встановлених ч. 2 ст. 382 та ч. 3 ст. 364 КК України, які викладені у його повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення від 15.06.2018 року та розпочати досудове розслідування, скерувавши матеріали по підслідності; зобов`язати надати йому витяг з ЄРДР та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Свої вимоги мотивує тим, що 15.06.2018 року ним до чергової частини Залізничного ВП ГУНП у Львівській області скеровано вищевказане письмове повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Вказане повідомлення до ЄРДР не було внесене і досудове розслідування не розпочате. В зв`язку з вказаним, просить скаргу задовольнити.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі, просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні заступник начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 проти скарги заперечив, пояснивши, що 18.06.2018 року повідомлення ОСОБА_3 від 15.06.2018 року було скероване керівнику Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 для прийняття рішення, проте ОСОБА_3 про це не було повідомлено, просить у задоволенні скарги відмовити.

У судовому засіданні заступник керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 проти скарги заперечив, пояснивши, що скарга є невмотивована та необґрунтована, оскільки він під час розгляду звернення ОСОБА_3 діяв відповідно до вимог КПК України, просить у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши доводи скаржника, заступника начальника слідчого відділу, заступника керівника прокуратури, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні з`ясовано, що 15.06.2018 року ОСОБА_8 звернувся до Залізничного ВП ГУНП у Львівській областіз письмовим повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення заступником керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , в якому він зазначав, що він вбачає в діях останнього ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 382 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

З аналізу вищевказаних норм закону слідую, що КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Зазначена позиція повністю узгоджується з правовою позицією, висловленою Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17.

Беручи до уваги, що на момент розгляду скарги слідчому судді не надано даних про те, що службовою особою Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, уповноваженою на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, письмове повідомлення ОСОБА_3 від 15.06.2018 року було розглянуте відповідно до вимог ст. 214 КПК України, прихожу до висновку, що зазначена службова особа допустила бездіяльність, і тому скарга підлягає задоволенню в частині зобов`язання вказаної службової особи розглянути відповідно до вимог ст. 214 КПК України повідомлення ОСОБА_3 від 15.06.2018 року.

Щодо вимоги про визнання незаконними дій слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, то відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З аналізу положень закріплених у вищевказаній статті КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає чіткий перелік ухвал, які може виносити слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, зазначений перелік є вичерпний та не підлягає розширеному тлумаченню, до цього переліку не входить ухвала про визнання незаконними дій слідчого.

Оскільки у повноваження слідчого судді не входить винесення ухвали про визнання незаконними дій слідчого, то і у задоволенні скарги в частині цієї вимоги слід відмовити.

Також, норми КПК України не наділяють слідчого суддю повноваженнями щодо зобов`язання слідчого видати заявнику у кримінальному провадженні пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а відтак, відсутні правові підстави для задоволення вимоги скарги про зобов`язання слідчого видати ОСОБА_3 зазначену пам`ятку.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати службову особу Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, розглянути відповідно до вимог ст. 214 КПК України повідомлення ОСОБА_3 від 15 червня 2018 року про вчинення кримінального правопорушення заступником керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 .

У задоволені решти вимог скарги відмовити.

Відповідно до вимог ст. 309 КПК України ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.