Провадження №1-кп/523/561/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2018 р. Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з долученими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Суворовського районного суду м.Одеси знаходиться обвинувальний акт з доданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В попередньому судовому засіданні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за клопотанням сторони обвинувачення був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області до 24.11.2018 року.

Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У судовому засіданні прокурор заявив про необхідність обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, скоїв тяжкий злочин, санкція статті якого передбачає тільки позбавлення волі, судовий розгляд не закінчений, не допитаний обвинувачений, не досліджені письмові докази, у зв`язку з чим існують певні ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила обрати її підзахисному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання; обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу та щодо можливості його зміни на більш м`який, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що останній обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Суворість покарання за кримінальним правопорушенням, за якими обвинувачується ОСОБА_6 , не є співрозмірною терміну перебування останнього під вартою з моменту затримання і по даний час.

Вказане свідчить про наявність ризиків переховування від суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але і високі стандарти охорони загальногромадянських прав. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд по правам людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім цього, суд враховує, що на даний час по справі проведено допит не всіх свідків, а тому ризик можливості впливу на таких осіб також існує.

Оскільки на даний час по справі триває судовий розгляд, який зважаючи на категорію складності справи, потребує значного проміжку часу для його закінчення, адже на даний час не проведено допит свідків та потерпілого, проводиться дослідження доказів по справі, судом вживаються всі необхідні дії для розгляду справи в розумні строки, зокрема на це вказує і періодичність та кількість проведених судових засідань по справі, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 строком на два місяці.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.132, 176-178, 183, 194, 196, 197, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 24.12.2018 року, включно.

Копію ухвали направити в ОСІ УДПтСУ в Одеській області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1