УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

адвоката: ОСОБА_4 ,

обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001052 від 15.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КК України про відвід головуючому судді ОСОБА_6 у справі № 638/5928/18,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за №0001052 від 15.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.08.2018 року адвокатом ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 подано заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_6 .

В обґрунтування заяви, що розглядається судом, адвокатом зазначено про те, що під час судового розгляду у кримінальному провадженні ним судді ОСОБА_6 подано клопотання про закритий судовий розгляд у кримінальному провадженні №0001052 від 15.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Між тим, суд, порадившись на місці ухвалив рішення про відмову у задоволенні вказаного клопотання, зазначивши про те, що воно необґрунтоване. Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, адвокат прийшов до висновку про упередженість суду та проведення судового засідання з обвинувальним нахилом.

Також як підставу для відводу головуючому судді адвокат зазначає про процесуальні порушення під час допуску до участі у кримінальному провадженні прокурора Харківської міської прокуратури №1 ОСОБА_3 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 підтримали заяву про відвід судді ОСОБА_6 та наполягали на її задоволенні.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення заяви по відвід судді ОСОБА_6 заперечувала, вважаючи її необґрунтованою, пояснивши суду, що незгода учасників процесу з прийнятими рішеннями головуючим у кримінальному провадженні, не є підставою про визнання його дій упередженими.

Суддя ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату судового засідання повідомлений належним чином, для розгляду заяви про відвід ним надані матеріали кримінального провадження № 638/5928/18.

Суддя, вислухавши пояснення осіб, присутніх у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід у зв`язку із наступним.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

За наявності зазначених підстав суддею має бути заявлено самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у пунктом 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_6 при розгляді даного кримінального провадження, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається та у судовому засіданні не встановлено.

За приписами статей 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні та керуються верховенством права, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Враховуючи викладене, доводи викладені у заяві про відвід судді є необґрунтованими і такими, що не можуть слугувати підставою для задоволення заяви про відвід.

Згідно роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 , а відтак і щодо відсутності підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 84, 85, 91, 92, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001052 від 15.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КК України про відвід головуючому судді ОСОБА_6 у справі № 638/5928/18 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1