Справа № 1-в/414/151/2017
Провадження № 11-кп/782/3/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

неповнолітнього засудженого - ОСОБА_7

законного представника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу прокурора Кремінського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_9

на ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 08.12.2017 року, якою засудженого ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Кремінського районного суду Луганської області від 14.11.2017 року, на підставі п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році»,

В С Т А Н О В И Л А:

В ухвалі суду зазначено, що п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав законної сили 07.09.2017 року, передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
Згідно копії вироку Кремінського районного суду Луганської області від 14 листопада 2017 року (а.с. 3) ОСОБА_7 засуджений за ст.ст.185 ч.2, 75, 104 КК України до 15 діб арешту з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 КК України.
На момент вчинення злочину ОСОБА_7 був неповнолітнім, підстав для незастосування амністії, передбачених ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» не має, а тому його необхідно звільнити від подальшого відбування покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
На час винесення ухвали було відомо, що вироком Кремінського районного суду Луганської області від 05.12.2017 року ОСОБА_7 засуджено за ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Вказаний вирок оскаржено до суду апеляційної інстанції з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання за сукупністю злочинів, судом не враховано вирок від 14.11.2017 року та відповідно не застосовано вимоги ст.70 ч.4 КК України.
Згідно п.«в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Таким чином, встановлена відсутність підстав для застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо ОСОБА_7 , так як вирок суду від 05.12.2017 року оскаржено в апеляційній інстанції.
Ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» містить вичерпний перелік випадків і суб`єктів, до яких амністія не може бути застосована.
Вказана норма є імперативною, що означає виключення можливості застосування амністії до будь-якої особи, яка підпадає під цей перелік, навіть якщо вона має формальні ознаки тих осіб, до яких за відсутності наведеної обставини могла бути застосована амністія.
Крім того, в порушення норм кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотання про застосування амністії не здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів, що є обов`язковим відповідно до вимог ч.1 ст.107 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, неповнолітнього засудженого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 та законного представника ОСОБА_8 , які вважали ухвалу суду законною і обґрунтовано та просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження і доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.27 КПК України під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч.3 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень у віці до 18 років, - з моменту встановлення факту неповноліття.

Разом з тим, як слідує з журналу судового засідання від 08.12.2017 року (а.с. 7), вказане судове засідання не фіксувалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в ньому не приймав участі захисник.

Відповідно до вимог пунктів 4 та 7 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення в будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою; у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Згідно з п.1 ч.1 ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 4 та 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Крім цього, при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_7 суд безпідставно послався на вимоги ст.ст.537, 539 КПК України, які визначають порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, оскільки на момент розгляду клопотання 08.12.2017 року, вирок від 14.11.2017 року не набрав законної сили.

З урахуванням викладеного, ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями судом вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, в ході якого необхідно врахувати наведене, перевірити доводи апеляційної скарги про безпідставне застосування відносно ОСОБА_7 . Закону України «Про амністію у 2016 році» та прийняти рішення, яке б відповідало вимогам кримінального і кримінального процесуального законів.

Оскільки призначено новий розгляд у суді першої інстанції, то доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для застосування відносно ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році» є передчасними і відповідно задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 08.12.2017 року, якою засудженого ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Кремінського районного суду Луганської області від 14.11.2017 року, на підставі п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Апеляційну скаргу прокурора Кремінського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: