Справа № 375/1841/18 Номер провадження 1-кп/375/145/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 Рокитнянський районний сул Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,

провівши у приміщенні суду в смт. Рокитне відкрите підготовче засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000239 відомості щодо якого внесені до ЄРДР 22.06.2018 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід.н. НОМЕР_1 , уродженець смт. Рокитне Рокитнянського району Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, одружений, на утриманні мас дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює на посаді інженера з охорони праці в ІІрА`Г «Київобленерго», раніше не судимий,
за ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В :

Рокитнянським районним судом Київської області здійснюється кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що обвинувальний акт може бути призначений до судового розгляду.

Потерпілий не заперечував проти призначення обвинувального акта до судового розгляду. Захисник обвинуваченого заявив клопотання про повернення обвинувального акта, обґрунтовуючи його тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника та просив повернути обвинувальний акт.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу порушених питань у підготовчому судовому засіданні, вивчивши обвинувальний акт з додатками та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і цей перелік є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Згідно ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Також до обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу).

Відповідно до вимог ч.1 ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1)подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2)винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3)вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4)обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5)обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до вимог ч.1 ст.66 КК України при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визначаються, зокрема: 2)добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди; 2-1) надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
В порушення вимог п.3 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не зазначені повні анкетні відомості потерпілого ОСОБА_6 , а саме - місце його народження, громадянство та не зазначено повної адреси проживання із зазначенням номера кватири.
Крім того, в обвинувальному акті не зазначені грубі порушення потерпілим ОСОБА_10 вимог Правил дорожнього рухи України, які перебувають у причинному зв`язку з ДТП та ступенем тяжкості отриманих тілесних ушкоджень.
Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визначається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально карного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст.6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27.02.1980 року).
Європейський суду у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу.
Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення, справа «Камасінскі проти Австрії».
Так, Європейський суд нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. Щодо конкретизації змісту обвинувачення стосуються й рішення Європейського суду у справах «Палісьє та Сассі проти Франції» від 25.03.1999 року, «Матточіа проти Італії» від 25.07.2000 року, «І.Н. та інші проти Австрії» від 20.04.2006 року, що відображають послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, зазначеній у постанові від 05.11.2015 року, наголошено на тому, що «предметом дослідження має бути питання наявності чи відсутності обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст.286 КК, - причинного зв`язку між допущеними обома учасниками дорожнього руху порушеннями правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та суспільно небезпечними наслідками».
Також в порушення вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не зазначено обставини, які пом`якшують покарання, а саме - добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди, а також інша допомога яка була надана потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, а саме: оплата ОСОБА_7 вартості лікування потерпілого, про що було відомо ще під час досудового розслідування. Вказані обставини суд може визнати такими, що пом`якшують покарання.
Вказані обставини мають важливе значення при постановленні вироку суду, встановлення винуватості та призначенні покарання, вирішенні питання про відшкодування шкоди, відповідно до ступеня вини, встановлення як обтяжуючих так і пом`якшуючих обставин, а тому без належного формулювання в обвинувальному акті фактичних обставин ДТП, суд буде позбавлений можливості вирішити усі зазначені питання в повному обсязі при розгляді справи по суті.
Такі недоліки обвинувального акту позбавляють суд можливості в підготовчому судовому засіданні визначитися визначити межі обвинувачення та судового розгляду стосовного обвинуваченого та прийняти об`єктивне рішення по справі з огляду на ч.1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Вказані обставини є такими, що підлягають доказуванню прокурором, які належить викласти в обвинувальному акті, однак вимоги ст.ст.91, 291 КПК України не виконані належним чином в обвинувальному акті.

Окрім того, порушені вимоги п.3 ч.4 ст.291 та ст.293 КПК України, оскільки долучена до обвинувального акта розписка підозрюваного про отримання ним копії обвинувального акта на 5 аркушах та реєстру матеріалів досудового розслідування на 1 аркуші не відповідає тим матеріалам, які були направлені до суду, так як обвинувальний акт, направлений до суду, містить 6 аркушів, а реєстр матеріалів досудового розслідування, направлений до суду, 3 аркуші, а отже підозрюваному не надавалась копія обвинувального акта та копія реєстру матеріалів досудового розслідування в тому стані, в якому вони були передані до суду,і вказаний недолік суд позбавлений можливості усунути в підготовчому судовому засіданні.

Вказані невідповідності є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов`язок забезпечення яких покладається на суд та свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.ст. 291, 293 КПК України.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291, 314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Повернути прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000239, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2018 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області на протязі семи днів з дня її проголошення ухвали.
Оголошення повного тексту ухвали суду об 11-00 год. 02 листопада 2018 року.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили «_______»______________________20____