Справа № 461/3585/18
Провадження № 1-кс/461/3582/18
07.06.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження
Окрім того, заявник просить поновити строк на оскарження вищевказаної постанови про закриття кримінального провадження, оскільки зазначає, що вказану постанову отримав лише 05 травня 2018 року.
В обґрунтування скарги покликається на те, що із оскаржуваною постановою не погоджується, вважає, що така є передчасною, оскільки слідчий, всупереч вимогам ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України не провів слідчі дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, не забезпечив прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Просить скаргу задоволити.
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності слідчого на підставі наявних у справі матеріалів.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися.
Дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
30 травня 2017 року слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження.
У постанові про закриття кримінального провадження від 30 травня 2017 року слідчий ОСОБА_4 зазначив, що ним було допитано як свідка ОСОБА_3 , працівників патрульної поліції інспекторів управління патрульної поліції у м. Львові ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , працівників патрульної поліції, екіпажу №0301, а саме: інспекторів Управління патрульної поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , призначено судово-медичну експертизу, оглянуто відеозаписи нагрудних відео-реєстраторів DSJX3C1492_ВС1492 та DSJX301515_001515 інспекторів поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , проаналізовано висновок службової перевірки, що проводилась Управлінням патрульної поліції у м. Львові від 15.03.2016 року, допитано свідка ОСОБА_11 , проведено одночасний допит ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Слідчий зазначив, що дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, оскільки доводи ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження, а жодних фактів, які б свідчили про завдання ОСОБА_3 , істотної шкоди, вираженій у матеріальних збитках, останнім не надано.
Слідчий суддя зазначає, що такі висновки слідчого є передчасними, оскільки, як вбачається з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, яка знаходиться в матеріалах справи, слідчим не розглянуто клопотання ОСОБА_3 від 06 березня 2017 року, зокрема не допитано осіб, які чергували в приміщенні Личаківського відділу поліції ГУНП у Львівській області, не оглянуто журнал реєстрації осіб доставлений у відділ поліції, не вчинено інших процесуальних дій вказаних у клопотанні.
Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Частиною 2 ст. 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ч.4 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим не вжито всіх необхідних заходів для встановлення істини у справі, не проведено усіх необхідних слідчих дій, що свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування.
За таких обставин, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову неповною та передчасною, а тому таку необхідно скасувати.
Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Оскільки заявник, не надав доказів того, що він звертався до слідчого із заявою про визнання його потерпілим та слідчим прийнято постанову про відмову у задоволенні такої заяви, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 в частині зобов`язання слідчого визнати його потерпілим не підлягає задоволенню.
Розглядаючи вимогу ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження та прокурора вчинити ряд процесуальних дій, слідчий суддя зазначає, що така не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.
Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.
Таким чином, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності та КПК України не надає повноважень слідчому судді для зазначення слідчому тих дій, які він повинен вчинити. Відтак, вимоги заявника про зобов`язання слідчого виконати вимоги ухвали слідчого судді, провести експертне дослідження відеозаписів, неухильно дотримуватись вимог КПК України, тощо не підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КПК України відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.
Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Заявником не надано належних і допустимих доказів заінтересованості слідчого в результатах кримінального провадження. КПК України передбачає правовий механізм для захисту прав учасників кримінального провадження, в тому числі шляхом оскарження постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання, про закриття кримінального провадження тощо. Незгода заявника з процесуальними діями слідчого не є свідченням упередженності слідчого, який є самостійним в прийнятті процесуальних рішень.
Таким чином, передбачених КПК України підстав для відводу слідчого немає.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 38, 40, 55, 77, 81, 93, 110, 284, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 30 травня 2017 року про закриття кримінального провадження.
Скаргу задоволити частково.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1