Справа № 461/2698/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/304/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 461/2698/18, за участю

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 19 квітня 2018 року,

встановила:
цією ухвалою, задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Львівській УВП № 19 УДПтС України на строк до 16.06.2018 року включно, без визначення розміру застави.
Слідчий суддя прийшов до такого висновку виходячи з оцінки особи підозрюваного та вчинення ним тяжкого корисливого кримінального правопорушення, наявності передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу, обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування з метою схилити їх до зміни даних ними показань, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Зазначені ризики підтверджуються тим, що у разі визнання винним ОСОБА_7 , йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років і це може стимулювати підозрюваного до втечі, а також останній офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, та під час затримання намагався втекти з місця скоєння злочину, показаннями потерпілого ОСОБА_10 щодо висловлювання підозрюваним погрози фізичної та майнової розправи, даними про особу ОСОБА_7 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності, відсутністю у нього стійких соціальних зв`язків.
На дану ухвалу захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що визначений ОСОБА_7 запобіжний захід є занадто суворим та таким, що порушує його права та інтереси.
Позиція сторони обвинувачення відносно того, що ОСОБА_7 пред`явлена обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, за яке КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, не може слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.
Крім цього, стороною обвинувачення неналежно обґрунтовано можливість настання ризиків, передбачених ч.2 ст.177 КПК України. У клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано про можливість настання ризиків шляхом подання «шаблонних фраз» та посилання на те, що вчинення злочину поєднане із насильством, але відсутнє фактичне та доказове обґрунтування кожного ризику, що є прямим порушенням норм процесуального законодавства.
Не менш важливою обставиною є те, що відповідно до ч.1 ст.188 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
На необхідність застосування альтернативних заходів забезпечення у кримінальному провадженні не раз наголошувалось у рішенням ЄСПЛ.
Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження в межах якого ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, твердження сторони обвинувачення про те, що останній може ухилятись від слідства чи суду, що може не виконувати інші процесуальні обов`язки є абстрактним твердженням, яке може бути використане у будь-якому кримінальному провадженні навіть без вивчення матеріалів справи. Це говорить про шаблонний характер обґрунтування неможливості застосування інших, більш м`яких заходів забезпечення.
Із точки зору процесуального закону, на думку захисту, не існує жодних перешкод у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Також звертає увагу на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має соціальні зв`язки, двоє малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні, дитину інваліда. Є сам інвалідом 3-ї групи. Усе наведене говорить про доцільність призначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та виступ захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив таку та просив залишити ухвалу без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Рішення слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про необхідність зміни запобіжного заходу на більш м`який з врахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має соціальні зв`язки, двоє малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні, дитину інваліда, сам є інвалідом 3-ї групи не приймаються до уваги, оскільки органом досудового слідства та судом встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, без альтернативи призначення іншого покарання.
Надані захисником матеріали, які характеризують особу ОСОБА_7 , а саме дані про його стан здоров`я, сімейний стан, можуть бути використані як обставини, які пом`якшують покарання у випадку доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення.
При цьому ризики, що існують у кримінальному провадженні, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання винним, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років і це може стимулювати підозрюваного ухилятися від органів досудового розслідування та суду. Він офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, під час затримання намагався втекти з місця скоєння злочину. Поряд з цим може впливати на потерпілого, шляхом переконання та залякування, схилити до зміни даних ним показань, що ствердив сам потерпілий ОСОБА_10 . Також може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні вимагання, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим, знищенням його майна, за попередньою змовою групою осіб, слідчий суддя відповідно до вимог ст.183 КПК України, правомірно не визначав альтернативний запобіжний захід у виді застави.
У зв`язку з цим, апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування чи зміни судового рішення.

Виходячи з наведеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування про що порушується питання в апеляційній скарзі не має, а тому така до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 19 квітня 2018 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою, без визначення розміру застави залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4