Справа № 381/250/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/581/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 12.06.2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. Так, 5.01.2018 року приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, в особливо великих розмірах, перебуваючи на полі поруч з АЗС «Вирій» по вул. Козацької Слави в м. Фастові Київської області придбав, знайшовши поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору зовні схожою на амфетамін, в подальшому вказаний пакет з психотропною речовиною поклав до кишені куртки, в яку був одягнутий та зберігав дану речовину для власного вживання без мети збуту.

5.01.2018 року приблизно о 15 год. 07 хв. під час затримання ОСОБА_7 , поруч з територією АЗС «Вирій» по вул. Козацької Слави в м. Фастові Київської області, працівниками Фастівського МРВ ГУ СБУ в м. Києві та Київській області, в останнього було виявлено та вилучено поліетиленовий пакетик з порошкоподібною речовиною білого кольору зовні схожою на амфетамін, масою приблизно 150 г.

Згідно висновку експерта № 11-2/288 від 24.01.2018 року надана на дослідження порошкоподібна речовина, містить психотропну речовину (обіг якої заборонено) - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 15,995 г.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію кримінального правопорушення та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні, не погоджується з вироком суду першої інстанції в частині призначеного покарання, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України у виді 5 років позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду є незаконним у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Зазначає, що судом не надано належної оцінки особі ОСОБА_7 , який на момент вчинення злочину не працював, має виключно негативну характеристику за місцем свого проживання. Зазначає, що визнання ОСОБА_7 своєї вини не може свідчити про його щире каяття.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думки обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені і є обґрунтованими. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 309 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тому судова колегія визнає ці висновки правильними.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались сторонами провадження і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Посилання в апеляційній скарзі прокурора про невідповідність призначеного покарання ОСОБА_7 ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З вироку суду вбачається, що при призначенні ОСОБА_7 покарання суд врахував конкретні обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання за останньою характеристикою характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Судом також враховано обставини, які пом`якшують покарання щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того, як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_7 працевлаштований і працює різноробочим в МПП « Енергія», позитивно характеризується за місцем роботи, вину у скоєнні інкримінованому йому злочині визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (Із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 6 листопада 2009 р.) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання без ізоляції від суспільства за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Правомірним і достатньо обґрунтованим є і застосування судом ст. 75 КК України, а саме: звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального законодавства України, які б могли бути підставою для скасування чи зміни вироку, судом не допущено.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: