Справа № 676/2615/18
Провадження № 1-кп/676/297/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янці-Подільському кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000563, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Марківці Летичівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не працюючого, інваліда ІІІ групи, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 6 квітня 2018 року близько 21 год. 20 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу в`їзду на територію Кам`янець-Подільської міської лікарні №1, що по вул. Матросова, 17 в м. Кам`янці-Подільському, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилась у зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, добропристойності та моралі, безпричинно наніс три удари кулаком лівої руки по склу водійських дверей автомобіля «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 . Внаслідок ударів ОСОБА_6 було розбите скло водійських дверей зазначеного автомобіля, чим ОСОБА_5 було спричинено майнову шкоду на загальну суму 420 гривень, а також уламками склад водієві ОСОБА_5 , який перебував за кермом автомобіля, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді дев`яти садин в лівій вилицевій ділянці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадському порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганстві), ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених в ході судового розгляду доказів.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та дав показання, що в день події він вжив спиртне та, перебуваючи біля Кам`янець-Подільської міської лікарні, вирішив поїхати додому. Тоді ж зустрів ОСОБА_7 , якого попросив викликати автомобіль таксі. Вони удвох підійшли до автомобіля таксі сірого кольору та попросили водія підвезти їх додому, на що водій відмовився, оскільки вони були у стані сп`яніння. Також водій висловився нецензурною лайкою у їх адресу, але що саме сказав водій у їх адресу він не пам`ятає. Після цього він кулаком лівої руки він наніс біля двох чи трьох ударів у скло водійських дверей автомобіля, від чого скло розбилося, а він почав втікати. Проте водій автомобіля догнав його. Через деякий час приїхали працівники поліції та його доставили до відділу поліції. Обставин події детально не запам`ятав, так як перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Незважаючи на визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 , його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України підтверджується також іншими доказами.

Зокрема, даними показань потерпілого ОСОБА_5 , який під час судового розгляду повідомив, що в день події близько 21 години він сидів у автомобілі «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у його користуванні. До нього підійшли двоє чоловіків, які перебували у стані алкогольного сп`яніння, та попросили підвезти їх за вказаною ними адресою. Він відмовився, на що чоловіки відреагували агресивно, почали обзивати його, висловлювалися нецензурною лайкою. З метою уникнути конфлікту, він зачинив автомобіль та перебував у середині салону. Після цього, один із чоловіків, як пізніше він дізнався ОСОБА_6 , наніс три удари кулаком лівої руки у вікно водійських дверей, від чого вікно розбилося, уламками скла йому було заподіяно тілесних ушкоджень у вигляді порізів лівої частини обличчя. Він відразу ж відчинив двері та здійснив спробу затримати особу, яка пошкодила вікно. ОСОБА_6 він затримав за кіоском, який розміщений неподалік лікарні. Після того він викликав працівників поліції та після їх приїзду звернувся у лікарню.

Свідок ОСОБА_8 в ході судового розгляду повідомила, що в день події вона стояла на зупинці громадського транспорту біля міської лікарні і тоді ж стала свідком конфлікту молодих хлопців із водієм автомобіля. Почувши стукіт у вікно автомобіля, а також звук розбитого скла, вона побачила, що хлопці втікають від автомобіля. Водій відразу ж вибіг за ними та за кіоском наздогнав хлопця, який розбив вікно. Водій після події підійшов до неї та запитав, чи була вона свідком та попросив у неї номер телефону. На обличчі водія з лівої сторони вона побачила порізи, а на куртці сліди крові. У особи, яка розбила скло, була відсутня частина правої руки.

Із показань свідка ОСОБА_9 , які він надав в ході судового розгляду, судом встановлено, що він, коли виходив із двору будинку, став свідком конфлікту між водієм автомобіля, який знаходився у салоні автомобіля, та двома хлопцями, які голосно кричали та виражалися нецензурною лайкою, а також один із хлопців, у якого була відсутня частина руки, наніс декілька ударів у скло автомобіля, розбивши його. Хлопці намагалися втекти із місця події, проте водій наздогнав особу, яка розбила скло. У водія на лівій частині обличчя він бачив сліди порізів.

Як показав в суді свідок ОСОБА_7 , він в день події зустрів ОСОБА_6 , який за зовнішнім виглядом перебував у стані алкогольного сп`яніння. Він запропонував останньому завезти його додому, але коли вони підійшли до автомобіля таксі, водій відмовився їх перевозити. Тому ОСОБА_6 наніс декілька ударів кулаком руки у вікно водійських дверей, розбивши його. З яких причин ОСОБА_6 розбив вікно він не знає.

За даними показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які вони надали під час судового розгляду, судом встановлено, що їх було викликано як поліцейських на місце події, що неподалік міської лікарні. Після того, як вони приїхали на місце події, виявили водія автомобіля, який повідомив про те, що невстановлена особа пошкодила вікно водійських дверей. Там ними було виявлено автомобіль із пошкодженнями, а також ОСОБА_6 , на якого потерпілий вказав як на особу, яка розбила скло автомобіля. ОСОБА_6 ними було доставлено до Кам`янець-Подільської міської лікарні для надання медичної допомоги, оскільки він мав порізи на руці. Тоді ж ОСОБА_6 було оглянуто лікарями на стан сп`яніння. В подальшому ОСОБА_6 було доставлено до відділу поліції.

Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо обставин події, суд переконався, що показання як обвинуваченого, так і потерпілого та свідків, є належними доказами, які прямо підтверджують факт вчинення грубого порушенні громадському порядку ОСОБА_6 з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, оскільки підтверджують факт безпричинного нанесення трьох ударів кулаком руки обвинуваченого у вікно автомобіля потерпілого, що мало наслідки у вигляді пошкодження вікна та спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень. Крім того, судом враховується, що ці докази здобуті в дотриманням вимог КПК України щодо допиту обвинуваченого, потерпілого та свідків під час судового розгляду, в сукупності вказані докази достовірно відображають обставини події, оскільки потерпілий ОСОБА_5 та свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_7 були безпосередніми очевидцями події. Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили факти затримання ОСОБА_6 на місці вчинення злочину, наявності у нього порізів на руці, повідомлення потерпілого про вчинення злочину ОСОБА_6 . Підстав сумніватися у достовірності показань потерпілого і свідків судом не встановлено.

Як встановлено судом із даних протоколу від 6 квітня 2018 року огляду автомобіля «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_2 , в автомобілі виявлено відсутність скла та вітровика лівих водійських дверей, а також на задньому сидінні та в районі порогу автомобіля в салоні виявлено уламки скла (а.с.51-52). Вказаний доказ судом визнається належним, оскільки він прямо підтверджує подію кримінального правопорушення, зокрема, підтверджує той факт, що ззовні шляхом нанесення ударів було розбите скло, уламки якого виявлено у салоні автомобіля. Дані, що містяться у зазначеному протоколі огляду, визнаються судом допустимими доказами, оскільки огляд автомобіля проведено відповідно до ч.1 ст.233 КПК України на підставі письмової заяви законного володільця ОСОБА_5 (а.с.50), а також з дотриманням вимог ст.ст.237,234 КПК України.

Із протоколу огляд місця події від 6 квітня 2018 року, а саме ділянки дороги що біля Кам`янець-Подільської міської лікарні №1 по вул. Матросова, 17 в м. Кам`янці-Подільському, встановлено, що на відстані 15 метрів від автобусної зупинки із написом «Міська лікарня» в бік лікарні, та на відстані трьох метрів від ближнього бордюру виявлено уламки скла в хаотичному порядку, а також вилучено три уламки скла із плівкою темного кольору (а.с.59-62). Даними вказаного протоколу об`єктивно підтверджується факт розбивання скла на місці події, тобто вказаний доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню та є належним доказом. Дані, що містяться у вказаному протоколі огляду місця події судом визнаються допустимим доказом, оскільки огляд місця події проведено з додержанням вимог ст.237 КПК України.

Відповідно до даних висновку лікаря судово-медичного експерта №171 від 11 квітня 2018 року (а.с.70-71) у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді дев`яти садин в лівій вилицевій ділянці, які могли утворитися внаслідок дії предметів із загостреною травмуючою поверхнею, можливо уламків скла, за умов і в термін, вказаних в обставинах справи, в день звернення до травматологічного пункту міської лікарні, тобто 6 квітня 2018 року, і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно із п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року).

Даними вказаної експертизи об`єктивно підтверджується факт отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень в день події, та за обставин, які зазначили у показаннях обвинувачений, потерпілий та свідки, тобто зазначені дані є належним доказом. Вказаний доказ судом також визнається допустимим, оскільки судово-медична експертиза проведена на підставі ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду про залучення експерта від 10 квітня 2018 року (а.с.69), а також з дотриманням експертом вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, експертиза проведена особою, яка може бути експертом у кримінальному провадженні відповідно до ст.69 КПК України, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385,387 КК України, висновок експерта відповідає вимогам ст.ст.101-102 КПК України.

Факт перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння об`єктивно підтверджується даними висновку №203 від 6 квітня 2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.64), згідно із якого в ході огляду 6 квітня 2018 року о 22 год. 25 хв. в Кам`янець-Подільській міській лікарні №1 ОСОБА_6 , було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судом не приймаються до уваги дані наданих стороною обвинувачення протоколів пред`явлення особи для впізнання від 12 квітня 2018 року (а.с.86-90, 91-96), оскільки вказані докази визнаються судом недопустими.

Так, згідно із вимогами ч.2 ст. 228 КПК України особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом із іншими особами тієї ж статті, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі.

Проте, всупереч вказаним вимогам слідчий, який проводив впізнання ОСОБА_6 пред`явив останнього потерпілому ОСОБА_5 (а.с.86-90) та свідку ОСОБА_12 (а.с.91-96) разом з іншими особами, які мають різкі відмінності у зрості та кольору волосся, а також без врахування анатомічних особливостей ОСОБА_6 , який є інвалідом ІІІ групи у зв`язку з відсутністю частини правої руки нижче ліктьового суглобу. Відтак, оскільки докази отримані з порушенням вимог, установлених кримінальним процесуальним законодавством, їх слід визнати недопустимими.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд прийшов до переконання про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, оскільки вищевказані досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновків суду, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, що ОСОБА_6 винен у вчинені цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню.

Зокрема, вищевказаними доказами доведено поза розумним сумнівом, що саме ОСОБА_6 6 квітня 2018 року близько 21 год. 20 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу в`їзду на територію Кам`янець-Подільської міської лікарні №1, що по вул. Матросова, 17 в м. Кам`янці-Подільському, вчинив хуліганство, використавши як привід, відмову водія ОСОБА_5 відвезти його за вказаною ним адресою. Його дії, які полягали у нанесенні трьох ударів кулаком руки у вікно водійських дверей автомобіля, стали безпосередньою причиною наслідків у виді знищення шляхом розбивання зазначеного вікна, а також отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у вигляді дев`яти садин в лівій вилицевій ділянці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень дверей. Вказані дії ОСОБА_6 судом кваліфікуються за ч.1 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

При призначені покарання обвинуваченому судом на підставі ст.65 КК України враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. ОСОБА_6 раніше не судимий, є інвалідом ІІІ групи, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не працює, позитивно характеризується за місцем проживання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнається вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, судом враховується думка потерпілого ОСОБА_5 , який просив суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_6 .

Згідно із досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації - Кам`янець-Подільського міськрайонного відділу з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ризик вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення оцінено як середній, його виправлення без позбавлення або обмеження волі можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням викладено, на думку суду ОСОБА_6 необхідно призначити основне покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.296 КК України, оскільки таке покарання буде пропорційною карою, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого, а також для запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Оскільки ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, є інвалідом ІІІ групи, позитивно характеризується за місцем проживання, а також із врахування обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), на переконання суду виправлення засудженого можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим його необхідно звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази, а саме три уламка скла із плівкою чорного кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області (а.с.97-100), після набрання вироком законної сили підлягають знищенню, оскільки відповідно до п.4 ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується.

Процесуальні витрати відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі на строк один рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю один рік, якщо протягом визначеного іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підстав ст.76 КК України обов`язки.

Згідно із ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: три уламка скла із плівкою чорного кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області (а.с.97-100), після набрання вироком законної сили на підставі п.4 ч.9 ст.100 КПК України знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду
Хмельницької області ОСОБА_1