Справа № 367/398/17
Провадження по справі № 1-кп/367/109/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені кримінальне провадженні по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта вища, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 11.06.2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ст.ст. 309 ч. 1, 186 ч. 1, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 01.12.2015 року іспитовий строк скасовано;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,-

встановив:

ОСОБА_9 , будучи раніше засудженим вироком Оболонського районного суду м. Києва від 11.06.2015 року за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 186, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, не відбувши у встановленому Законом порядку призначеного покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_9 13.11.2016 року в денний час відпочивав у розважальному закладі «Лотомаркет» ТОВ «МСК», що розташований по вул. Доківській, № 9 в смт. Коцюбинському Київської області. В даному закладу ОСОБА_9 відпочивав приблизно до 14 год. 20 хв., після чого звернувся до адміністратора розважального закладу ОСОБА_10 з проханням викликати йому таксі. ОСОБА_10 з робочого мобільного телефону з сім - картою оператора «Київстар» НОМЕР_1 (мобільний термінал телефону НОМЕР_2 ) здійснив вихідний дзвінок на номер «838» та викликав таксі за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому, оператор служби такси надіслав смс - повідомлення на номер НОМЕР_3 , належний потерпілому ОСОБА_11 , який працює таксистом в даній службі про замовлення таксі за адресою: АДРЕСА_2 . Отримавши дане повідомлення, потерпілий ОСОБА_11 на власному автомобілі марки «Gelly», реєстраційний номер « НОМЕР_4 », направився за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 9.
В цей же день, прибувши приблизно о 14 год. 40 хв. за вищевказаною адресою, потерпілий ОСОБА_11 повідомив оператора служби такси «838» про те, що він знаходиться за місцем виклику. Оператор служби такси передзвонив на номер адміністратора розважального закладу ОСОБА_10 ( НОМЕР_1 ), мобільний термінал телефону НОМЕР_2 та повідомив, що клієнта очікує автомобіль поряд із входом до розважального закладу.
В свою чергу ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_12 про те, що на подвір`ї розважального закладу його чекає таксі. Після чого, ОСОБА_9 покинув приміщення закладу та вийшовши на вулицю, сів до автомобіля «Gelly», реєстраційний номер « НОМЕР_4 » під керуванням потерпілого ОСОБА_11 .
ОСОБА_9 сівши на переднє пасажирське сидіння автомобіля «Gelly», реєстраційний номер « НОМЕР_4 », повідомив потерпілому ОСОБА_11 , що йому необхідно їхати до м. Києва.
ОСОБА_11 впізнав у ОСОБА_9 особу, яка раніше користувалась його послугами таксі, але не розраховувалась з них. З метою коректної відмови ОСОБА_9 у наданні послуг такси, потерпілий ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_9 , що його автомобіль технічно несправний, у зв`язку з чим він не має можливості виконати замовлення, при цьому зупинивши свій автомобіль неподалік від приміщення «Укрпошта», що розташоване за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 9 і запропонував ОСОБА_12 покинути салон автомобіля. Однак, ОСОБА_9 відмовив потерпілому ОСОБА_11 покидати салон автомобіля «Gelly» реєстраційний номер « НОМЕР_4 ».
Зрозумівши, що без сторонньої допомоги потерпілий ОСОБА_11 не зможе вмовити ОСОБА_9 покинути салон свого автомобіля, ОСОБА_11 вийшовши з вищевказаного автомобілю та перебуваючи зі сторони лобового скла автомобіля на відстані приблизно 5 метрів, викликав через оператора служби такси «838» охоронців.
В цей час, ОСОБА_9 залишався сидіти на передньому пасажирському сидінні автомобіля «Gelly», реєстраційний номер « НОМЕР_4 » та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, маючи вільний доступ до речей, які знаходились в салоні автомобілю, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з підлокітнику між водійським та пасажирським сидіннями чоловічий гаманцем чорного кольору, вартістю 50 грн. 00 коп., в якому знаходились: грошові кошти в сумі 600 грн. 00 коп.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 на автомобіль «Gelly», реєстраційний номер « НОМЕР_4 », виданого Звенигородським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області; посвідчення водія серії НОМЕР_6 , виданого 19.10.2006 року Звенигородським ДАІ ГУ УМВС України; посвідчення водія серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_13 виданого 20.02.2013 року Ірпінським МРЕВ ДАІ у Київській області, кредитна картка «Приват Банку»; страховий поліс на автомобіль «Gelly» реєстраційний номер « НОМЕР_4 », які заховав під куртку в яку був одягнений.
З метою доведення до кінця своїх злочинних дій спрямованих на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 тримаючи під курткою одягнутої на нього таємно викрадені ним гаманець чорного кольору із грошовими коштам в сумі 600 грн. 00 коп. і документами, вийшов з салону автомобілю «Gelly», реєстраційний номер « НОМЕР_4 » та з місця злочину зник.
В подальшому викраденим майном ОСОБА_9 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 650 грн. 00 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в скоєному злочині визнав повністю, підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті. Показав, що 13.11.2016 року, близько 12 год. він зайшов в приміщення, де знаходились ігрові автомати, а саме в смт. Коцюбинське (точної адреси не пам`ятає). Близько 13 год. 00 хв. він зателефонував в таксі (номер телефону і назву таксі не пам`ятає). Автомобіль таксі марки «Gelly» чорного кольору приїхав приблизно 14 год. 40 хв. на вул. Доківську, 9 в смт. Коцюбинське. Він (обвинувачений) сів в автомобіль, який рушив, однак проїхавши приблизно 3 метри автомобіль зупинився із - за поломки. ОСОБА_9 попросив таксиста ( ОСОБА_11 ) викликати інше таксі, однак останній сказав, щоб він (обвинувачений) виходив з автомобіля таксі, почав йому грубити, не хотів викликати обвинуваченому інше таксі. ОСОБА_9 з машини не вийшов, вийшов водій таксі, а обвинувачений залишився в салоні автомобіля. Він (обвинувачений) взяв із підлокітника сидіння гаманець та поклав собі до кишені. Потерпілий ОСОБА_11 в цей час був на вулиці та розмовляв по телефону. Він не бачив, як обвинувачений взяв гаманець. Після цього ОСОБА_9 залишив автомобіль та пішов до свого друга, який проживає в смт. Коцюбинське. По дорозі він (обвинувачений) забрав з гаманця 600 грн., а гаманець із банківськими картками викинув.
У вчиненому ОСОБА_9 щиро кається. Просить його суворо не карати, стверджує, що більше не стане на злочинний шлях. Вказав, що повернув потерпілому викрадені кошти.
Потерпілий ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що взимку 2016 року (число та місяць не пам`ятає), він працював таксистом в «службі таксі 838» та отримав замовлення близько 15 год. 00 хв. з смт. Коцюбинського, вул. Доківська, 9. Він приїхав за вказаною адресою, і до нього в автомобіль сів чоловік (обвинувачений), якого він впізнав. Потерпілий раніше підвозив його із м. Києва в смт. Коцюбинське, і той не розрахувався за поїздку. ОСОБА_11 вирішив його не везти, т. я. подумав, що обвинувачений знову не розрахується. Потерпілий ОСОБА_11 сказав, що не зможе відвезти обвинуваченого до м. Києва, тому, що автомобіль зламався. ОСОБА_9 сказав, що йому потрібно терміново їхати та почав нервувати і психувати. Потерпілий вийшов із свого автомобіля, щоб подзвонити в службу таксі зняти замовлення щодо нього, викликати іншу машину і викликати на допомогу охоронну службу таксі « Байкал». ОСОБА_11 відійшов на 3 м. від автомобіля та почав говорити із диспетчером, стоячи спиною до автомобіля. Йшов сильний сніг. Коли він (потерпілий) повернувся і подивився в салон автомобіля, то помітив якісь незрозумілі рухи обвинуваченого, але що саме відбувалось в салоні автомобіля він ( ОСОБА_11 ) не бачив т. я. скло в автомобілі затоновано. Потім ОСОБА_9 вийшов з автомобіля та почав дуже швидко відходити від машини. ОСОБА_11 підійшов до свого автомобіля, відкрив підлокітник та побачив, що відсутні гроші, а саме близько 800 грн. (точної суми не пам`ятає), документи на автомобіль, кредитні картки, його водійські права та водійські права його дружини. Він вискочив із машини та почав кричати, але ОСОБА_9 вже не було. Після цього ОСОБА_11 викликав поліцію. Вказав, що претензій до обвинуваченого не має.
В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не оспорює докази зібрані по провадженню, відповідно до ст. 349 КПК України, зі згоди всіх учасників процесу, інші докази по провадженню суд не досліджує.
Органом досудового слідства дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст. 185 ч. 2 КК України, як умисні протиправні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.
Обираючи міру покарання, суд враховує характер і ступень суспільної небезпечності скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, особу обвинуваченого та те, що він скоїв злочин середньої тяжкості.
Як особа, обвинувачений ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, скоїв злочин під час випробувального терміну за попереднім вироком, хворий на ВІЛ інфекцію.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 суд знаходить щире каяття в скоєнні злочину, відшкодування завданого збитку.
Суд виключає з обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 - «рецидив злочинів», т. я. згідно ч.2 п. 19 Постанови Пленуму ВС України від 04.06.2010 р. «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» №7 - «якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує».
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання у зв`язку, що він фактично його відбув знаходячись під вартою під час досудового та судового слідства з одночасним застосуванням ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи, що у ОСОБА_9 має місце сукупність вироків, то суд призначає йому покарання у відповідності до вимог ст. 71 КК України.
Суд вважає, що дане покарання у відповідності до ч. 2 ст. 65 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільний позов, судові витрати на залучення експертів та речові докази по провадженню відсутні.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства Юстиції України суд скасовує.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання по цій статті у вигляді 3 х (трьох) років 90 (дев`яноста) днів позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком від 11.06.2015 року Оболонського районного суду м. Києва, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 3 х (трьох) років 270 (двохсот сімдесяти) днів позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у відношенні ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства Юстиції України суд скасовує (інший запобіжний захід суд не обирає), звільнивши його з під варти в залі суду негайно.
На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 30 днів із моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1