АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1453/18 Справа № 184/644/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника установи ОСОБА_9 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку дистанційного судового провадження в режимі відео конференції матеріали за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2018 року про відмову в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, громадянки України, яка відбуває покарання в ДУ «Покровський виправний центр № 79», засудженої вироком Дніпровського районного суду м. Херсон 12 вересня 2012 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі

встановила:

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення її з місць позбавлення волі.

Рішення суду обґрунтовано тим, що при вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженої від подальшого відбування призначеного їй покарання, суд повинен враховувати весь період відбування засудженим покарання. Однак, із матеріалів справи видно, що засуджена за час відбування покарання у слідчому ізоляторі м. Херсон характеризувалась посередньо, мала одне стягнення та одне заохочення. Відбуваючи покарання у Дніпродзержинській виправній колонії № 34 м. Дніпродзержинська також характеризувалась посередньо, заохочень та стягнень не мала.

Враховуючи, що засуджена ОСОБА_7 характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має, своєю роботою та поведінкою не довела свого виправлення, протягом усього строку відбування призначеного їй покарання як поведінка останньої, так і її ставлення до праці не були на достатньо високому рівні, тобто, не були сумлінними, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для її умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Засуджена не погодилася з вказаним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити її заяву та звільнити від відбування покарання умовно-достроково.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що працею та поведінкою довела виправлення, працює швачкою по 12-14 год. на добу, у зв`язку з чим, погіршився стан здоров`я, займається духовно-просвітницькою діяльністю із засудженими, але суд першої інстанції не взяв це до уваги. Керувався власним баченням даних обставин, що призвело до прийняття ним незаконного рішення, яке повинно бути скасовано судом апеляційної інстанції.

Під час апеляційного розгляду засуджена ОСОБА_7 та її захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала ухвалу законною та обґрунтованою.

Представник ДУ «Покровський виправний центр № 79» ОСОБА_9 зазначила, що підстав для застосування ст. 81 КК України до засудженої немає.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали свої позиції.

Заслухавши суддю доповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, щодо вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення і після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання суду першої інстанції, ним було досліджено всі обставини справи в повному обсязі, тому прийшов до законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування щодо засудженої вимог ст. 81 КК.

Так, ОСОБА_7 у цій справі засуджена вироком Дніпровського районного суду м. Херсон від 12 вересня 2012 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання - 29 серпня 2012 року, кінець 04 лютого 2019 року.

В місцях позбавлення волі ОСОБА_7 перебуває з 29 серпня 2012 року.

Під час перебування у слідчому ізоляторі м. Херсон характеризувалася посередньо, мала одне стягнення та одне заохочення.

Відбуваючи покарання у «Дніпродзержинській виправній колонії № 34» характеризувалася посередньо, заохочень та стягнень не мала.

До ДУ «Покровський виправний центр № 79» прибула 28 квітня 2016 року. Працевлаштована швачкою. Характеризується посередньо. Заохочень та стягнень не має. Не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, свідомо уникає виконання робіт по благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна.

За цей час розглядалося питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України. 31 жовтня 2017 року відмовлено як особі, яка не довела своє виправлення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що поведінка засудженої ОСОБА_7 не може слугувати беззаперечним підтвердженням її виправлення, оскільки її поведінка є нестабільною.

Доводи апеляційної скарги засудженої про те, що працею та поведінкою довела виправлення, колегія суддів вважає необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що засуджена ОСОБА_7 стала на шлях виправлення, а отже суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання останньої про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2018 року про відмову в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення щодо засудженої ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою ОСОБА_7 - в той же строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4