Справа № 467/796/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2018 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 від розгляду його скарги про скасування рішення слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ :

25 липня 2018 року ОСОБА_3 подав до слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області скаргу, в якій просив скасувати постанову слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000053 від 07 червня 2018 року.

Згідно протоколу повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 06 серпня 2018 року вказану скаргу було передано в провадження слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 .

Слідчий суддя ухвалою від 06 серпня 2018 року прийняла скаргу до свого провадження та призначила судовий розгляд на 08 серпня 2018 року.

08 серпня 2018 року в судовому засіданні особа, що подала скаргу, ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_4 , у задоволенні якого ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2018 року було відмовлено.

Проте, в судовому засіданні 10 серпня 2018 року ОСОБА_3 повторно заявив відвід слідчому судді ОСОБА_4 , який вмотивував тим, що остання позбавила його права на ознайомлення з матеріалами кримінальних проваджень, які знаходились в матеріалах судових справ № 467/796/18, № 467/797/18, № 467/818/18 та № 467/819/18.

Заявник вважає, що матеріали кримінальних проваджень мають елементи невідповідності, тобто є підробленими, та закриті постановою т.в.о. начальника Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області, а тому слідчий суддя ОСОБА_4 «відмежовує» його від них, складаючи акти за підписом «залежних» працівників Арбузинського районного суду Миколаївської області.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтвердив мотиви заявленого слідчому судді відводу, просив задовольнити його.

Слідчий суддя ОСОБА_4 , прокурор та слідчий СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області в судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце повідомлені належно, причин свого неприбуття не повідомили.

Втім, об`єктивних перешкод для розгляду заяви про відвід по суті, за таких умов, суддею встановлено не було.

Тож, заслухавши заявника, перевіривши доводи і обґрунтованість його заяви про відвід слідчого судді, приходжу до таких висновків.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставин, що виключають участь слідчого судді або судді у кримінальному провадженні.

Зокрема, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п.4 ч.1 ст. 75 КПК України).

У своєму рішенні у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року) Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного ( згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).
А у своїй справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини визнав порушенням ст. 6 Конвенції незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).
Тобто, у ракурсі безсторонності суду, слід ураховувати те, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.
Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі «Ле Комт (Le Compte), Ван Левен (Van Leuven) и Де Мейер (De Meyere) проти Бельгії»), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.
У той час, як суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи.
Тобто, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
При цьому, у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року СЄПЛ указав на те, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», тобто доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Разом із тим, заявлений ОСОБА_3 відвід слідчому судді не містить належних та підтверджених даних, які б викликали обґрунтовані сумніви у тому, що слідчий суддя ОСОБА_4 є упередженою при розгляді його скарги або ж заінтересованою в результатах її розгляду, які б свідчили б про наявність підстав для відводу слідчого судді.

Так, доводи, якими ОСОБА_3 обґрунтовує свій відвід, фактично зводяться до незгоди з процесуальними діями/рішеннями слідчого судді, що не є підставою для відводу в розумінні положень ст. 75 КПК України.

Таким чином, на даний час відсутні будь-які докази, які б свідчили, що слідчий суддя ОСОБА_4 є заінтересованою в результатах розгляду справи або які викликали б обґрунтовані сумніви в її неупередженості.

Проте, в той же час, слід ураховувати те, що відповідно до п. 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Де Куббер проти Бельгії» (заява « 9186/80) від 26 жовтня 1984 року, «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

А тому, з огляду на встановлені фактичні обставини, в аспекті стійкої та сталої недовіри заявника, яка сформувала у нього в силу особистісного сприйняття дійсності та норм кримінального процесуального закону, з урахуванням повторно заявленого відводу в рамках одного й того ж самого кримінального провадження, слід погодитись з тим, що він, лише з йому зрозумілих підстав, вважає відсутнім критерій безсторонності по відношенню до нього з боку слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді його скарги.

Хоча в дійсності таких об`єктивних фактів установлено не було.

Якими суб`єктивними чинниками викликана така недовіра заявника до слідчого судді встановити не можливо, однак факт цієї недовіри з його боку є дійсним та реальним, знову ж таки, з огляду на повторно заявлений відвід та надані ним пояснення.

Ця недовіра породжує сумніви у заявника у неупередженості судді.

За таких передумов, на необхідності заміни судді з метою усунення стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості вказує і Верховний суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 10.01.2018 року, зазначаючи, що це сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади.

Як наслідок, з метою усунення сумнівів у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , вважаю за необхідне задовольнити заявлений відвід.

Така дія забезпечить гарантування права на справедливий судовий розгляд та вирішення справи безстороннім судом та сприятиме зміцненню довіри до об`єктивності суддів в цілому.

На підставі викладеного, керуючись ст.75, 80, 376 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 задовольнити.

Відвести слідчого суддю ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 про скасування рішення слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження (справа № 467/796/18, провадження № 1-кс/467/303/18).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1