Єдиний унікальний номер справи 185/1207/18
Провадження № 1-кп/185/308/18
У Х В А Л А

21 серпня 2018 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 09 сінчя 2018 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нафтоюганськ Тюменської області Російської Федерації, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2018 року в процесі підготовчого судового засідання по розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 до суду подана угода про визнання винуватості, укладена 16 лютого 2018 року між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_6 .
Відповідно до умов угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 визнав себе винним в повному обсязі у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України. Сторони угоди узгодили покарання у вигляді 2 років обмеження волі, та погодили застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що не згоден з узгодженою мірою покарання, просив відмовити у задоволенні угоди.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд, ознайомившись з обвинувальним актом з додатками та угоду про визнання винуватості, приходить до наступних висновків.

Зі змісту ст. 472 КПК України вбачається, що сторони угоди мають узгодити покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 6 ст. 469 КК України, у разі недосягнення згоди щодо укладення угоди факт її ініціювання і твердження, що були зроблені з метою її досягнення, не можуть розглядатися як відмова від обвинувачення або як визнання своєї винуватості.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості, укладена 16 лютого 2018 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 не відповідає бажанню обвинуваченого, а тому в затвердженні даної угоди необхідно відмовити.

Враховуючи те, що угода про визнання винуватості була укладена під час досудового розслідування, суд, керуючись ч. 7 ст. 474 КПК України вважає за необхідне продовжити судовий розгляд у загальному порядку.

Керуючись ст. 474 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 16 лютого 2018 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України відмовити.

Відновити проведення процесуальних дій по даному кримінальному провадженню та продовжити судовий розгляд у загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1