АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3904/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представників власника майна ОСОБА_7 , адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу генеральної прокуратури України ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 15.06.2018 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме на записну книжку у обкладинці зеленого кольору з написом «Банк Кредит Дніпро», записи у якій починаються словами « ОСОБА_12 ...»
В решті задоволення клопотання відмовлено.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту, та прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на записну книжку, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, прокурор відділу генеральної прокуратури України ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині відмови у задоволенні клопотання слідчого, постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 4 відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_11 про арешт майна, тимчасово вилученого 15.06.2017 за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити у повному обсязі.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді в частині відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, оскільки речі та документи вилучені 15.06.2018 під час обшуку, постановою слідчого від 16.06.2018 року визнані у даному кримінальному провадженні речовими доказами. Додає, що на даний час є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучені під час обшуку речі та документи, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що досліджується у кримінальному провадженні, а тому на них необхідно накласти арешт, з метою їх збереження та подальшого використання при проведенні судових експертиз.

Одночасно прокурор зазначає, що копія ухвали слідчого судді надійшла до Генеральної прокуратури України 11.07.2018 року. Апеляційна скарга подана до суду 16.07.2018.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку представників власника майна, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що копію ухвали слідчого судді отримано прокурором 11.07.2018 року, апеляційна скарга подана до суду 16.07.2018, пятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не порушено, а тому і не підлягає поновленню.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000597, відомості про яке 12.06.2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 388 КК України.
Старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене 15.06.2018 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року дане клопотання задоволено частково та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 15.06.2018 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме на записну книжку у обкладинці зеленого кольору з написом «Банк Кредит Дніпро», записи у якій починаються словами « ОСОБА_12 ...». В решті задоволення клопотання відмовлено.
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо, з огляду на такі обставини.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається з матеріалів провадження, старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_11 звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів (а.с.1-4).
Відповідно до вимог Закону, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження речового доказу, першочергово має визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчий, в обгрунтування клопотання про арешт майна, додав до клопотання постанову про визнання предмету речовим доказом від 16 червня 2018 року, відповідно до якої майно, вилучене 15.06.2018 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні. з посиланням на те, що вилучені речі та документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження, а також мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні (а.с. 49-51).
З урахуванням наведеного, аналіз клопотання слідчого про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Висновок слідчого судді в частині відсутності підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно у виді мобільних телефонів та сім-карти мобільного оператора, дозвіл на вилучення яких прямо заборонений ухвалою слідчого судді від 24.05.2018, є помилковим, оскільки не грунтується на вимогах Закону.
Так, звертаючись з клопотанням про арешт майна, його ініціатор зазначив мету забезпечення збереження речових доказів та додав на обгрунтування такої мети постанову про визнання майна речовим доказом.
Відповідно до положень ст. 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Враховуючи, що ініціатор клопотання ставить питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів та використання деяких з них для подальшого використання при проведенні судових експертиз, про що наголошує і в клопотанні, і в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, як такого, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України та з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, з мотивів викладених апеляційним судом.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_11 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 15.06.2018 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме на записну книжку у обкладинці зеленого кольору з написом «Банк Кредит Дніпро», записи у якій починаються словами « ОСОБА_12 ...», скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора відділу генеральної прокуратури України ОСОБА_10 задовольнити.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_11 та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 15.06.2018 в ході проведення обшуку за місцем проживання засновника ТБ «Статус Експерт» ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на: записна книжка у обкладинці зеленого кольору з написом «Банк Кредит Дніпро», записи у якій починаються словами: « ОСОБА_12 ...»; Мобільний телефон «LG» модель VМ670 з серійним номером НОМЕР_2 ; Мобільний телефон «PRESTIGIO» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; Мобільний телефон «SAMSUNG» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 ; серійний номер НОМЕР_7 ; Сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_8 .

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4