Провадження № 1-кс/200/9081/18
УХВАЛА

11 вересня 2018 року

11 вересня 2018 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська, Полтавської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, відповідно ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання в м. Дніпро,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2018 року слідчий СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старший майор поліції ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 08.09.2018 року, близько 20.00 години, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 , проходячи неподалік будинку №108, що розташований по пр. Дмитра Яворницького, в м. Дніпро, побачили ОСОБА_9 , який йшов їм назустріч та тримав у руці мобільний телефон марки «LG». В цей момент у ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «LG», який належить ОСОБА_9 .
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 , 08.09.2018 року, близько 20 години 05 хвилин, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, несподівано для ОСОБА_9 , підійшли до нього спереду. В подальшому, ОСОБА_8 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з метою подавлення волі ОСОБА_9 до можливого опору, наніс один удар головою в лобну ділянку голови ОСОБА_9 , від чого останній відчув фізичну біль.
Після чого, потерпілий ОСОБА_9 побоюючись застосування подальшого фізичного насильства з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дістав своєю рукою з кишені мобільний телефон марки «LG». В цей момент, з метою доведення спільного злочинного умислу до кінця, ОСОБА_7 , шляхом ривка, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «LG», вартість якого становить 600 гривень.
Після цього, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 місце вчинення злочину покинули, а майном, яким відкрито заволоділи, розпорядилися на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 600 гривень.
Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, 08.09.2018 року, близько 22.10 години, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 , проходячи неподалік будинку АДРЕСА_2 , побачили ОСОБА_10 , який проходив поруч. В цей момент у ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_10 .
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , 08.09.2018 року, близько 22.15 години, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, підійшов до ОСОБА_10 та висунув усну вимоги віддати їм мобільний телефон та грошові кошти, які належать ОСОБА_10 . В цей момент, ОСОБА_7 перебував поруч з ОСОБА_8 та слідкував за тим, щоб їх злочинні дії не були помічені сторонніми особами, а також слідкував за потерпілим ОСОБА_10 , з метою вчасного припинення можливого опору з боку останнього. Після чого, ОСОБА_8 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з метою подавлення волі ОСОБА_10 до можливого опору, наніс кулаком своєї руки два удари в обличчя ОСОБА_10 , від чого останній відчув фізичну біль. Побоюючись застосування подальшого фізичного насильства з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_10 виконав вимоги останніх, а саме дістав своєю рукою з кишені мобільний телефон марки «Nokia 105», вартістю 200 гривень, та грошові кошти в сумі 100 гривень, які віддав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Після цього, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 місце вчинення злочину покинули, а майном, яким відкрито заволоділи, розпорядилися на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 300 гривень.
За даним фактом 09.09.2018 року розпочато кримінальне провадження № 0002088, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

09.09.2018 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Підозра, оголошена ОСОБА_7 , ґрунтується наступними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколами огляду місця події від 09.09.2018; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 09.09.2018; протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 від 09.09.2018; протоколом допита законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 від 09.09.2018; протоколом допита свідка ОСОБА_12 від 09.09.2018; протоколом пред`явлення особи - ОСОБА_7 для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_10 від 09.09.2018; протоколом пред`явлення особи - ОСОБА_7 для впізнання за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 від 09.09.2018; протоколом пред`явлення особи - ОСОБА_7 для впізнання за участю свідка ОСОБА_12 від 09.09.2018; протоколом пред`явлення особи - ОСОБА_7 для впізнання за участю свідка ОСОБА_13 від 09.09.2018; протоколом пред`явлення особи - ОСОБА_8 для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_10 від 09.09.2018; протоколом пред`явлення особи - ОСОБА_8 для впізнання за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 від 09.09.2018; протоколом пред`явлення особи - ОСОБА_8 для впізнання за участю свідка ОСОБА_12 від 09.09.2018; протоколом пред`явлення особи - ОСОБА_8 для впізнання за участю свідка ОСОБА_13 від 09.09.2018; протоколом допита свідка ОСОБА_13 від 09.09.2018.

Вказані обставини дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого, відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України, передбачено покарання у вигляді від чотирьох до шести років позбавлення волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність передбачених п.1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового слідства і суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики обґрунтовуються тим, що ОСОБА_7 , вчинив тяжкий злочин, також не має постійного місця проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, тобто не має міцних соціальних зав`язків.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити дане клопотання, без обрання підозрюваному застави.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 в судовому просили обрати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В судовому засіданні слідчим доведений та обґрунтований ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він не має постійного місця мешкання, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки.

Також слідчим доведений і обґрунтований ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строком від чотирьох до шести років.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки враховуючи вищевикладене застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного не зможе запобігти ризикам передбаченого п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначеного у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , оскільки він підозрюється у кримінальному провадженні щодо злочину, який пов`язаний з застосуванням насильства до людини.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193-194, 196-197, 205, КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: до 06 листопада 2018 року.
Ухвалу направити СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1