Справа № 308/9859/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження, відомості про яке 09.05.2018 року внесені до ЄРДР за №0001517 погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно,-
В С Т А Н О В И В :
З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих матеріалів вбачається, що 08.05.2018 року в чергову частину Ужгородського ВП ГУНП надійшло повідомлення про протиправне діяння №73 від 08.05.2018 року заступника начальника Управління ПМП та МВ ОСОБА_4 , про те, що 04.05.2018 року близько о 13.51 годин у зоні митного контролю ділянки «в`їзд в Україну» митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, ними було затримано вантажний автомобіль марки "Renault Magnum", д.н.з. України НОМЕР_1 , білого кольору, під керуванням гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , який працює водієм ПП « ОСОБА_6 », на якому згідно проведеного митного огляду ТЗ за участю експерта НДЕКЦ виявлено, що на даному автомобілі в ідентифікаційне номерне позначення кузова шасі № НОМЕР_2 ймовірно вносились зміни.

09.05.2018 слідчим відділом Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001517 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

У зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих дій, вирішення питання про визнання вказаного автомобіля марки "Renault Magnum", д.н.з. України НОМЕР_1 , білого кольору та документів складених у процесі митного оформлення (протоколом про ПМП №2207/30500/18 від 08.05.2018), речовими доказами в рамках розпочатого кримінального провадження, 11.05.2018 до Закарпатської митниці ДФС за вихідним №11517/106/25/1-2018 скеровано запит з метою отримання відомостей про їх точне місцезнаходження із зазначенням точної адреси.

Відповідно до отриманого листа, що надійшов із Закарпатської митниці ДФС №07-70-20.2-4.19/5216 від 14.05.2018 - вантажний автомобіль - тягач марки "Renault Magnum", д.н.з. України НОМЕР_1 , білого кольору, кузов № НОМЕР_2 , - зберігається на території УДП «Укрінтеравтосервіс Закарпаття», що знаходяться за адресою: Ужгородський район, с. Великі Лази, вул. Східна, 3.

10.07.2018 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 від 25.06.2018 року, за адресою: Ужгородський район, с. В. Лази, вул. Східна, 3, було вилучено вантажний автомобіль марки «Renault» модель «Magnum», білого кольору, д.н.з. України НОМЕР_1 , білого кольору, кузов № НОМЕР_2 , який опечатано та поміщено, на штраф майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «А», та отримано доступ до матеріалів митної справи та зроблено копії документів протоколу про ПМП №2207/30500/18.

11 липня 2018, враховуючи, що вищевказаний транспортний засіб марки «Renault» модель «Magnum», білого кольору, д.н.з. України НОМЕР_1 , білого кольору, кузов № НОМЕР_2 (далі - Транспортний Засіб) міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, у зв`язку з чим даний ТЗ, відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом.
12.07.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_8 , було задоволено клопотання слідчого яке погоджено прокурором, та призначено трасологічну експертизу номерних позначень кузова та двигуна автомобіля марки «Renault» модель «Magnum», білого кольору, д.н.з. України НОМЕР_1 , білого кольору, кузов № НОМЕР_2 , виконання якої наразі ще триває та висновок експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ще не надійшов.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що вищевказаний транспортний засіб, вилучений під час виконання тимчасового доступу до речей, а тому є тимчасово вилученим арештованим майном та згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України, є предметом кримінального правопорушення та має значення речового доказу, а тому з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні, для підтвердження чи спростування фактів підробки або заміни номерів вузлів та агрегатів вищеописаного транспортного засобу просить накласти арешт на автомобіль марки "Renault Magnum", д.н.з. України НОМЕР_1 , білого кольору, кузов № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 11929 см. куб, тип дизель, 2001 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ рахується як власність громадянина України ОСОБА_9 , та зберігається на штраф майданчику Ужгородського ВП ГУНП, за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а».
У судове засідання слідчий не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Володілець майна у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно і належним чином.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та володільця майна в судове засідання не перешкоджає розгляду внесеного клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує внесене клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали внесеного слідчим клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6 ст.170 КПК України).
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим відділом Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 09.05.2018 року внесені до ЄРДР за №0001517, з правовою кваліфікацією правопорушення за ст.290 КК України, в ході проведення якого досліджуються обставинищодо зміни номерних агрегатів позначень кузова автомобіля тягач марки «Renault» модель «Magnum», білого кольору, д.н.з. України НОМЕР_1 , білого кольору, кузов № НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_9 .

Слідчим доведено, що вилучений під час виконання тимчасового доступу транспортний засіб має значення речового доказу в кримінальному проваджені №0001517 та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки зберіг на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Також слідчим, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на положення ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий судді вважає, що заборона використання та розпорядження вказаним у клопотанні транспортними засобами забезпечить збереження речового доказу та не призведе до його приховування, пошкодження, псування, знищення та перетворення.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання транспортного засобу, як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задоволити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення тимчасового доступу, а саме: автомобіль марки автомобіль марки "Renault Magnum", д.н.з. України НОМЕР_1 , білого кольору, кузов № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 11929 см. куб, тип дизель, 2001 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ рахується як власність громадянина України ОСОБА_9 , та зберігається на штраф майданчику Ужгородського ВП ГУНП, за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а», шляхом заборони його використання та розпорядження.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1