АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1086/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №644/6409/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: застосування амністії
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 10 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою в задоволенні заяви ОСОБА_7 про застосування до нього амністії відмовлено.
В обґрунтування прийнятого рішення, з посиланням на положення п. «а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», районний суд вказав, що ОСОБА_7 скоїв умисний злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, в період невідбутого покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.10.2015 р., а тому застосування до нього акту амністії заборонено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить переглянути рішення районного суду та застосувати до нього акт амністії. Зазначив, що районним судом до нього необґрунтовано застосовано п. «а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», адже він після набрання вироком чинності та до повного відбування покарання не скоював тяжкого, особливо тяжкого злочину, або злочину, поєднаного з насильством, що є небезпечним для життя і здоров`я.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляції; засудженого, який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню.

Перевіряючи правильність рішення районного суду щодо відмови в задоволенні заяви ОСОБА_7 про застосування до нього акту амністію, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з п.«а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
ОСОБА_7 засуджений вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.10.2015 р. за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки.
В даний час відбуває покарання за вироком того ж суду від 22.01.2016 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що покарання за вироком міськрайонного суду від 23.10.2015 р. ОСОБА_7 не відбував, а тому застосування до нього районним судом п.«а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» - необґрунтоване.
Таким чином, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, у зв`язку з вказаним порушенням вимог Закону.
Вирішуючи питання про можливість задоволення заяви засудженого про застосування до нього акту амністії, апеляційний суд зазначає наступне.
ОСОБА_7 засуджений вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.01.2016 р. за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до вказаного покарання частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.10.2015 р. та призначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі; строк відбування покарання обчислено з 22.01.2016 р.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, згідно зі ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, не поєднано з насильством, небезпечним для життя і здоров`я.
На день набрання чинності вказаним законом про амністію - 07.09.2017 року, ОСОБА_7 відбув більше однієї чверті строку покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.01.2016 р.
Враховуючи зазначені положення Закону та конкретні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що до засудженого ОСОБА_7 необхідно застосувати ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від подальшого відбування покарання.
Таким чином, апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, ухвала районного суду скасуванню, а до засудженого має бути застосовано акт амністії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 10 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 січня 2016 року, на підставі ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає чинності з моменту її проголошення.

Головуючий суддя

Судді: