Провадження № 1-КП/522/878/18
У Х В А Л А
11 квітня 2018 року
Місцевий Приморський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В :
28 грудня 2016 року в провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 в скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень.
В той же день, 28 грудня 2016 року по зазначеному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 17 листопада 2017 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду.
На момент винесення даної ухвали судове провадження не завершено, по ньому триває судовий розгляд. Однак, термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 спливає.
У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного і виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк , що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не буде завершене до його спливу.
В судовому засіданні при розгляді питання доцільності продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою прокурор, що підтримував обвинувачення по даному провадженню, вважав за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 термін тримання під вартою, мотивуючи тим, що раніше встановлені йому при обрані міри запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.
Захисник та його підзахисний ОСОБА_6 заперечували проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність для цього підстав та в свою чергу ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну обвинуваченому міру запобіжного заходу на непов`язану з триманням під вартою. При цьому, обвинувачений зазначив, що прокурором не доведено наявність жодного з ризиків передбаченого ст. 177 КПК України. Крім того, він є інвалідом ІІІ групи та потребує амбулаторного лікування, на утриманні має двох неповнолітніх дітей та непрацездатних матір та бабусю.
Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали, заслухавши сторони, суд з урахування вищенаведеного, а також тієї обставини, що термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого спливає, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявних ризиків, зазначених при обранні йому міри запобіжного заходу, які не відпали та дають суду достатньо підстав вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, вважає доцільним продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою до двох місяців.
При цьому, суд виходить з наступного,
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначено, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Отже, на переконання суд, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, про які зазначалось в рішенні Приморського районного суду про обрання міри запобіжного заходу наразі існують та вони не зменшились.
Застосування до обвинувачених, більш м`яких запобіжних заходів неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останнім спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час вирішення питання щодо продовження міри запобіжного заходу обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки обвинувачених та доведених під час розгляду ризиків, а тому вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).
Обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування обвинуваченому ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, керуючись ст.ст. 331 ч.3, 177, 178 КПК України, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою продовжити до 60 /шістдесяти/ днів.
В кримінальному провадженні по справі за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.1 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України оголосити перерву, до 15 травня 2018 року об 14 год. 00 хв.
Строк дії ухвали суду становить 60 (шістдесят) днів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1