Категорія:ч.2 ст.125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2018 року, яким -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Стрий Львівської області, проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, працює головою ОСББ «Ветеранів, 22», одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, несудимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 в користь потерпілого ОСОБА_7 2500 гривень спричиненої моральної шкоди.
Вироком вирішено питання про речові докази.

В С Т А Н О В И В
Згідно вироку суду ОСОБА_10 визнаний винним в тому, що він 21 липня 2017 року близько 09.30год., поблизу будинку №12, що по вул.Козакова м.Луцька, під час словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_7 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому чотири удари кулаком правої руки в область голови, спричинивши тілесних ушкоджень та фізичного болю. Згідно висновку судово-медичної експертизи №715 від 21.07.2017 потерпілому ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді рани на лобно-тім`яній ділянці голови зліва, садна в ділянці спинки носа, синця в ділянці спинки носа з поширенням на нижні повіки обох очей, синця на лобній ділянці голови зліва, садна в ділянці лівого ліктьового суглобу, з яких рана за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для її загоєння необхідний час більше шести діб.

Обвинувачений ОСОБА_10 в апеляційній скарзі вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що суд неправильно прийшов до висновку про його винуватість у вчиненні злочину, оскільки фактично він захищався від неправомірних дій потерпілого та його брата. При цьому жодних доказів, які б вказували про його винуватість, органами досудового розслідування не здобуто, а докази, які наявні в матеріалах провадження, навпаки вказують про його невинуватість. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, а в задоволенні цивільного позову відмовити.

Захисник ОСОБА_9 в апеляційній скарзі вказує про те, що вирок суду є незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що суд неправильно прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого, оскільки фактично мав місце лише самозахист зі сторони ОСОБА_10 . При цьому жодних доказів, які б вказували про його винуватість, органами досудового розслідування не здобуто, а потерпілий оговорює його. Вказує про те, що ані під час досудового розслідування, ані при розгляді справи в суді не встановлено мотивів умисного нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_10 складу злочину, а в задоволенні цивільного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, міркування обвинуваченого та захисників, які підтримали апеляційні скарги з викладених у ній підстав, думку потерпілого та прокурора, які, кожен зокрема, апеляційні скарги заперечили та просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про доведеність винуватості ОСОБА_10 в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах.

Так, суд першої інстанції підставно взяв до уваги показання потерпілого ОСОБА_7 , які є послідовними, підтверджені іншими доказами по справі, зокрема висновком судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень, який є науково-обгрунтованим та піддавати його сумніву в суду підстав немає. Показання потерпілого, разом з іншими показаннями свідка ОСОБА_12 в суді першої інстанції дають змогу відтворити всі обставини злочину, а тому обґрунтовано в сукупності з іншими доказами покладені в основу вироку.

Потерпілий як під час досудового слідства, зокрема і проведенні слідчого експерименту, так і в суді послідовно розповідав про обставини вчиненого відносно нього злочину та пояснював, що дійсно обвинувачений заподіяв йому тілесні ушкодження.

Твердження апелянтів про те, що обвинуваченим були вчинені дії з метою захисту (необхідна оборона) суд оцінює критично, оскільки будь-яких підтверджуючих даних про це, матеріали справи не містять, а конкретні обставини справи не дають підстав прийти до такого висновку. Не надано таких даних стороною захисту і в суді апеляційної інстанції.

Дана належна правова оцінка судом першої інстанції і відеозапису з камер спостереження, з якого вбачається факт спілкування обвинуваченого з потерпілим та зафіксовано частина конфлікту і яким спростовується версія захисту про самозахист обвинуваченого.

За таких обставин, саме показання потерпілого та вищевказаного свідка, поряд з іншими доказами, які в своїй сукупності повно відтворюють картину події, та які суд першої інстанції правильно оцінив, переконливо свідчать про те, що ОСОБА_10 умисно наніс легке тілесне ушкодження ОСОБА_7 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у зв`язку з чим, його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України.

Посилання обвинуваченого та захисника в своїх апеляціях на невідповідність висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам справи є безпідставними та спростовується доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Цивільний позов судом першої інстанції був розглянутий з суворим дотриманням вимог ст. 128, 129 КПК України, ст. 1166, 1167 ЦК України.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2018 року щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді