Справа № 163/372/18
Провадження № 1-кп/163/53/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2018 року Любомльський районний суд Волинської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №0000038 від 14.02.2018 року про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , будучи зобов`язаним, згідно рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 23.04.2014 року, сплачувати на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання спільних неповнолітніх синів: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 27.03.2014 року і до досягнення дітьми повноліття, в період часу з 27.03.2014 року по 31.01.2018 року включно, злісно ухилявся від сплати аліментів, при цьому будучи працездатним і попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, офіційно не працевлаштовувався, в центрі зайнятості, як шукаючий роботу, не реєструвався, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я, у виконавчу службу не пред`являв, про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, матеріальної допомоги на дітей не надавав, у добровільному порядку рішення суду не виконував, внаслідок чого за вищевказаний період часу виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 55393 (п`ятдесят п`ять тисяч триста дев`яносто три) гривні 55 копійок, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КК України, тобто злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей визнав повністю та дав показання, що він не сплачував аліментів, оскільки у вказаний період часу з 27.03.2014 року по 31.01.2018 року офіційно не працював, проживав за рахунок тимчасових заробітків, дохід від яких був незначним. Не заперечив, що офіційно через центр зайнятості населення він не намагався працевлаштуватись з метою сплати заборгованості по аліментах, хоча неодноразово попереджався державним виконавцем про необхідність сплатити аліменти. Зобов`язався в найкоротші строки погасити заборгованість та сплачувати аліменти в подальшому, згідно рішення суду. У вчиненому розкаявся, при призначенні покарання погодився з позицією прокурора, яка просила призначити останньому покарання у виді 110 годин громадських робіт.
В судовому засіданні встановлено, що визнавальна позиція обвинуваченого у кримінальному провадженні є істинною та добровільною, останній не оспорює кваліфікації його дій та вважає докази його винуватості, що зібрані у справі, достовірними, допустимими і достатніми.
Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а учасники судового провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому їх позиція є добровільною, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого у вчиненні даного суспільно-небезпечного діяння.
У зв`язку з цим, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої, а також характеризуючими даними особи обвинуваченого.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила, що в період часу з 27.03.2014 року по 31.01.2018 року її колишній чоловік ОСОБА_5 не сплачував їй аліментів по рішенню суду на утримання їх спільних синів: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вихованням та утриманням дітей в добровільному порядку обвинувачений також не займається, в результаті чого за вказаний період часу виникла заборгованість по виплаті аліментів. Щодо призначення останньому виду та міри покарання підтримала позицію прокурора.
При обранні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, суд по справі не вбачає.
Крім того, суд враховує і те, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, хоча і вважається таким, що не має судимості, згідно ст. 89 КК України, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується задовільно, його відношення до вчиненого, яким зобов`язався погасити заборгованість по аліментах в найкоротші строки та сплачувати кошти на утримання неповнолітніх дітей в подальшому, а також позицію потерпілої, та вважає, що доцільним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 є призначення останньому покарання в межах санкції ч.1 ст. 164 КК України, у виді громадських робіт.

На думку суду, обране покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання під час судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді 110 (ста десяти) годин громадських робіт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області на протязі 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: суддя ОСОБА_1