Справа № 460/4413/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/637/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою прокурора Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 11 червня 2018 року відносно ОСОБА_7 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:
цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001272 від 18 серпня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, повернуто прокурору.
Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що формулювання обвинувачення викладено не чітко та не конкретно, оскільки в пред`явленому ОСОБА_7 обвинуваченні відсутні не тільки година, день, місяць, але й досудовим розслідуванням та прокурором не встановлено конкретно дати вчинення ним кримінального правопорушення, а лише є покликання на події, що мали місце в певний період часу, крім цього, кваліфікація дій обвинуваченого, не відповідає фактичним обставинам, які слідчий та прокурор вважають встановленими.

На вказану ухвалу прокурор Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на те, що ухвала суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що викладені судом підстави не відповідають фактичним обставинам, викладених в обвинувальному акті, а ухвала суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення.

Наголошує, що в обвинувальному акті про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст. 156 КК України викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також відповідну правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення.

Вважає, що твердження суду щодо неконкретизованості та невмотивованості значимості обвинувачення, в частині не встановлення органом досудового розслідування години, дня та місяця початку вчинення ОСОБА_7 протиправних дій і дату їх закінчення, не відповідає дійсності, з огляду на те, що під час досудового розслідування ОСОБА_7 своєї вини не визнав, відповідних показів не надав. Потерпіла та її законний представник у своїх показаннях не зуміли чітко вказати коли саме (час, день, місяць) почались протиправні дії зі сторони батька, а лише зазначили, що такі стосовно потерпілої вчинялись систематично, починаючи з липня-серпня 2013 року і тривали по час звернення із заявою до органу досудового розслідування. Інших свідків, які б могли спростувати чи підтвердити окреслені часові рамки не встановлено, а також не встановлено інших даних, які б на це вказували.

Акцентує, що навіть у разі повернення прокурору обвинувального акту, такі обставини встановити не буде можливим, що в свою чергу призведе лише до порушення розумних строків проведення судового розгляду.

Звертає увагу на те, що ст.ст. 314, 315 КПК України визначають виключний перелік рішень та питань, які можуть вирішуватись та прийматись під час підготовчого судового засідання і до зазначеного переліку не входить вирішення питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого та вирішення питання, пов`язаного з наданням оцінки наявності чи відсутності кваліфікуючих ознак, оскільки такі обставини можуть бути встановлені та перевірені лише під час судового розгляду.

Наголошує, що під час проведення підготовчого судового засідання, суд позбавлений об`єктивної можливості перевірити вказані обставини, а тому суд під час ухвалення вказаного рішення, вийшов за межі підготовчого судового розгляду, тим самим наперед визначивши ті обставини, які можуть бути встановлені лише під час судового розгляду.

Крім цього зазначає, що проведення підготовчого засідання у закритому судовому засіданні судом вирішено одноособово, без з`ясування думки учасників процесу з даного приводу; в порушення вимог ч.2 ст. 314 КПК України, підготовчі судові засідання від 10.05.2018 року, 05.06.2018 року, 08.06.2018 року проведено без належного повідомлення служби у справах дітей Яворівської РДА, яких ухвалою суду від 03.11.2017 року, залучено до розгляду у даній справі; про проведення підготовчого судового засідання 07.05.2018 року жоден з учасників процесу не повідомлявся, а про проведення засідання 10.05.2018 року лише захисник та прокурор.

Акцентує, що ухвалою від 03.11.2017 року, судом за результатами розгляду клопотання прокурора залучено до справи службу у справах дітей Яворівської РДА. У вказаній ухвалі зазначено про необхідність задоволення клопотання потерпілої ОСОБА_9 , у той час, як потерпіла не була присутня 03.11.2017 року у підготовчому судовому засіданні.

Звертає увагу на те, що, незважаючи на наявність в матеріалах судової справи копій довіреностей про представлення інтересів служби у справах дітей Яворівської РДА, виданих на ОСОБА_10 від 19.01.2018 року (а.с.15) і від 15.09.2017 року (а.с.35), ордера (а.с. 40) та свідоцтва (а.с.41) представника потерпілої ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_11 , повноваження останніх судом в підготовчих судових засіданнях не перевірялися, натомість, розглядались їх клопотання і враховувалась думка таких.

Наголошує, що вивченням журналу підготовчого судового засідання від 05.06.2018 року встановлено, що о 11:51 год. судом ухвалено перенести проведення підготовчого судового засідання, а о 11:52 год., судом оголошується технічна перерва та в подальшому, о 12:14 год. продовжується проведення підготовчого судового засідання.

Просить скасувати ухвалу судді Яворівського районного суду Львівської області від 11 червня 2018 року, з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Ч.1 ст. 7 КПК України визначено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься і поняття розумних строків, яке відповідно до ч.5 ст. 28 КПК України передбачає, що кожен має право, щоб обвинувачення відносно нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Згідно ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної норми закону, має відображатись в обвинувальному акті відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналізуючи вимоги кримінального процесуального законодавства, що стосуються складення обвинувального акту у кримінальному провадженні органом досудового розслідування, суд апеляційної інстанції вважає, що викладені в обвинувальному акті слідчим формулювання щодо фактичних обставин справи не можуть бути підставами для його повернення прокурору.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_7 , в такому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, дана їм правова кваліфікація та сформульовано обвинувачення, а відтак, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про його невідповідність зазначеним вище вимогам законодавства у зв`язку з неконкретністю обвинувачення та не встановленням часу вчинення кримінального правопорушення і не вбачає підстав, які б могли призвести до порушення прав учасників судового провадження чи неможливості суду роз`яснити суть обвинувачення.
При цьому, презумпція невинуватості особи, як принцип кримінального провадження, не порушується, оскільки обвинувальний акт не є доказом у кримінальному провадженні, викладені в обвинувальному акті твердження органу досудового розслідування мають бути доведені в судовому засіданні стороною обвинувачення чи спростовані стороною захисту, тим самим має реалізуватися принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Отже, наведене не звільняє суд від обов`язку всебічно, повно та неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити кожен доказ, який поданий як стороною обвинувачення, так і стороною захисту в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, та за результатами цього, постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою та приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору, слід скасувати, оскільки така є передчасною та постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, так як суд у підготовчому судовому засідання вдався до оцінки кваліфікації дій обвинуваченого, що не передбачено на цій стадії кримінального процесу.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 11 червня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001272 від 18 серпня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, повернуто прокурору скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3