Ухвала
про залишення скарги без руху

2 жовтня 2018 року
м. Київ

справа № 163/1761/17к
провадження № 51- 9034 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 24 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 21 червня 2018 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , в якій він ставить питання про скасування зазначених судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції з підстав, в тому числі, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) п. 4 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При вирішенні питання про наявність підстав, передбачених положеннями ст. 438 КПК суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 КПК.
Однак, як убачається зі змісту скарги, засуджений ОСОБА_4 вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, у скарзі засуджений зазначив про перегляд судових рішень з підстав, в тому числі, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, однак при цьому не навів жодних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень з урахуванням положень статей 413, 414 КПК.

Зокрема у скарзі не зазначено, які норми закону України про кримінальну відповідальність неправильно застосовано судами при постановленні судових рішень.
Крім того, засуджений ОСОБА_4 у скарзі не зазначив обґрунтувань щодо суворості призначення покарання та не вказав, в чому полягає явна несправедливість призначеного йому покарання.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі.
При цьому, засуджений ОСОБА_4 відповідно до положень зазначеної статті не вказав у скарзі про його участь чи не бажання брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 24 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 21 червня 2018 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3