Справа № 466/5482/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/731/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року у місті Львові

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 18 липня 2018 року про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого від подальшого відбування покарання,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 18.07.2018 року відмовлено в задоволенні спільного подання начальника Личаківської виправної колонії №30 та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.
На вказану ухвалу суду прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.
На підтримання своїх апеляційних вимог прокурор зазначає, що суд першої інстанції прийняв необґрунтоване рішення про відмову в задоволенні подання, оскільки належним чином не було досліджено особу засудженого ОСОБА_8 , який порушень вимог режиму відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, працевлаштований, не конфліктний, відвідує виховні програми установи.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор підтримав подану апеляційну скаргу з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, вивчивши матеріали провадження, встановила наступне.
З матеріалів провадженнявбачається, що ОСОБА_8 21.07.2016 року засуджений вироком Зборівського районного суду Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст.70,71 КК України на чотири роки і один місяць позбавлення волі та 08.09.2016 року ухвалою цього ж суду зараховано термін попереднього ув`язнення з 09.03.2016 року по 22.08.2016 року в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 09.09.2016 року, кінець строку відбування покарання 27.10.2019 року. На момент розгляду подання відбув дві третини призначеного строку покарання.
Крім цього, ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий та 13.05.2014 року був умовно-достроково звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Тернопільського міського суду Тернопільської області від 07.06.2012 року, а також 04.04.2016 року ОСОБА_9 скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, яке було застосоване вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 15.10.2016 року (а.с.3)
За час відбування покарання ОСОБА_9 тричі оголошувались подяки, стягнення не накладались (а.с.4).

На думку колегії суддів, зазначені обставини справи були належним чином враховані судом першої інстанції під час розгляду подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 , та вважає правильним його висновок про те, що наявність подяк не свідчить про доведеність виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_9 , оскільки останній неодноразово був судимий, умовно-достроково звільнений та відносно нього було скасовано застосування ст.75 КК України.

Щодо покликання прокурора в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_9 не порушує режиму утримання в колонії, то суд апеляційної інстанції вважає, за необхідне зазначити, що належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправно-трудової установи під час відбуття покарання, його належна поведінка та сумлінне ставлення до праці є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.
Таким чином, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою та не вбачає законних підстав для її задоволення, а тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити в законній силі, оскільки вона є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 18 липня 2018 року про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого від подальшого відбування покарання залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :
Судді :