провадження № 1-кп/294/51/17
справа № 294/461/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року Чуднівський районний суд Житомирської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чуднові кримінальне провадження № 0000105 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабушки, Чуднівського району, Житомирської області, громадянина України, українця, який має професійно-технічну освіту, не працює, не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 10 березня 2015 року вирішили вчинити крадіжку чужого майна з території належної ПАФ «Лан», що знаходиться по АДРЕСА_1 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись можливістю вільного доступу до майна, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 10.03.2015 року близько 21 год. таємно викрали металеву рейку марки Р-25 довжиною 7 м, яка знаходилась поблизу складського приміщення на території ПАФ «Лан», вартістю 1000 грн.
Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 викрали майно, належне приватній агрофірмі «Лан» на загальну суму 1000 грн.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав покази, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.
Представник потерпілої особи ОСОБА_5 також не оспорював фактичних обставин вчинення ОСОБА_4 даного злочину, просив суд при обранні міри покарання обвинуваченому не карати його суворо, вважав за можливе застосувати положення статті 69 КК України.
Відповідно до досліджених у судовому засіданні письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, ОСОБА_4 не одружений (розлучений), не працює, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується задовільно.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує його покарання щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, і вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.Також суд вважає можливим виправлення та перевиховання винного без ізоляції від суспільства зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України.
Питання про долю речових доказів згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України суд не вирішує, оскільки під час судового провадження речові докази не були надані суду.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжні заходи та заходи забезпечення кримінального провадження не обирались та не застосовувались.
На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.
Визначити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на засудженого ОСОБА_4 на час іспитового строку наступні обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Контроль за виконанням вироку покласти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Житомирської області через Чуднівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1