Справа № 539/2562/18
Провадження № 1-кп/539/304/2018
ВИРОК
Іменем України
22 серпня 2018 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000656 від 30.05.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Семенівка Полтавської області, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, не судимого, який має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою-спеціальною освітою, інвалідності не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

29.05.2018 близько 11 години 00 хв. оперуповноважений сектору кримінальної поліції Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , згідно своїх функціональних обов`язків, виконуючи доручення слідчого СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області про проведення слідчих (розшукових) дій, перебував в автомобілі «Форт Конект Транзіт» д.н.з. НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та рухався із останніми по вул. Монастирська в м. Лубни Полтавської області до с. Пишного Лубенського району для проведення слідчих дій.
Так, під час руху, останні зупинилися на перехресті вулиці Монастирської та вулиці Гвардійської в м. Лубни, поблизу «Пам`ятника на честь 25-ої Гвардійської Червонопрапорної Синельниково-Будапештської орденів Суворова і Богдана Хмельницького мотострілецької дивізії ім. В.І. Чапаєва», так як ОСОБА_6 помітив конфлікт між невідомими особами, якими, в подальшому, виявилися водій «Кіа Ріа» сірого кольору ОСОБА_10 та водій «Мерседес Спрінтер» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.
З метою припинення конфлікту, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_11 представився працівником поліції, показав службове посвідчення та попрохав останнього від`їхати з проїжджої частини автодороги. На законні вимоги ОСОБА_6 ОСОБА_4 відреагував агресивно та почав виражатися брутальною лайкою в адресу працівника поліції.
Після чого, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс один удар правою рукою зжатою у кулак у ліву скроневу ділянку та два удари лівою рукою зжатою у кулак у праву тімяно-скроневу ділянку ОСОБА_6 .
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , оперуповноважений СКП Лубенського ВП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЧМТ, струсу головного мозку, синців в лівій скроневій ділянці та правій тьмяно- скроневій ділянці, які згідно висновку судово-медичного експерта № 160 від 11.06.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснив суду, що дійсно 29.05.2018 року,знаходячись біля пам`ятника Чапаєву в м. Лубни, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс один удар правою рукою зжатою у кулак та два удари лівою рукою зжатою у кулак працівнику поліції ОСОБА_6 .Щиро кається у скоєнному, погоджується з висунутим відносно нього обвинуваченням та його правовою кваліфікацією, просить призначити мінімальне покарання.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що 29.05.2018 року дійсно мали місце події, викладені в обвинувальному акті.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_4 , які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків утворюють склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини скоєння злочину і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані у справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв злочин середньої тяжкості, раніш не судимий, одружений (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 ), має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ), з середньою-спеціальною освітою, характеризується позитивно (акт депутата 14-го округу Семенівської селищної ради від 09.07.2018 року).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбаченими ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування ним потерпілому завданої шкоди під час досудового розслідування. Крім цього, в силу ч. 2 цієї статті суд визнає такими, що пом`якшують покарання, правдиві показання обвинуваченого в ході судового засідання та його позитивну характеристику.

Обставиною, що обтяжує покарання, передбачена ст.67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Сукупність вказаних обставин, відношення обвинуваченого до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, а також наявність вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, і того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також те, що кара як мета покарання має другорядну роль, дають можливість суду на підставі ч. 1 ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити обвинуваченому основне покарання у вигляді штрафу, у межах визначених в Загальній частині КК України, у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн, яке на думку суду буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання останнього, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання.

Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 1 ст. 69 КК Українипокарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень, 00 копійок).

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Надруковано у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1