Справа № 737/40/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/532/2018
Категорія - ч. 2 ст. 389 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000395, за апеляційною скаргою прокурора Куликівського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 6 березня 2018 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 06 вересня 2017 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 69 КК України до 240 годин громадських робіт,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 6 березня 2018 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і йому призначено покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 вересня 2017 року у виді 152 годин громадських робіт та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді арешту на строк 3 місяці 15 днів.

В поданій апеляційній скарзі прокурор Куликівського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 просить скасувати вирок місцевого суду у зв`язку з істотними порушеннями процесуального закону і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судовий розгляд в місцевому суді було проведено за правилами ст.. 349 КПК України, і в судовому засіданні після допиту обвинуваченого було досліджено лише дані, що характеризують особу обвинуваченого. З огляду на пояснення обвинуваченого в судовому засіданні згідно яких останній пояснив, що декілька разів не виходив відпрацьовувати громадські роботи за сімейними обставинами, а суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 389 КК України полягає у прямому умислу та спеціальною метою ухилення від відбування покарання, суд був зобов`язаний дослідити всі докази, якими обґрунтовується вина ОСОБА_8 .

Суд першої інстанції встановив, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 вересня 2017 року ОСОБА_8 визнано винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 240 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 09 жовтня 2017 року.

23 жовтня 2017 року ОСОБА_8 поставлено на облік у Куликівському районному секторі з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та належним чином письмово ознайомлено з умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також про передбачену ч. 2 ст. 389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, про що в останнього відібрано підписку та 23 жовтня 2017 року направлено для відбування покарання до Комунального підприємства Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, смт Куликівка, вул. Миру, № 93.

Однак, ОСОБА_8 , будучи попередженим 23 листопада 2017 року, 20 грудня 2017 року, 26 грудня 2017 року про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, діючи умисно в порушення вимог ст. 37 Кримінально-виконавчого Кодексу України, не виконував покладених обов`язків без поважних причин більше двох разів протягом місяця не виходив на громадські роботи. Згідно ч. 3 ст. 40 КВК України зазначені діяння є ухиленням від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Зокрема, у листопаді 2017 року ОСОБА_8 , не виходив на громадські роботи більше двох разів без поважних причин. Згідно з графіком за листопад 2017 року повинен був відпрацювати 88 годин, але без поважних причин, не відпрацював 32 годин призначеного покарання.

У грудні 2017 року ОСОБА_8 не виходив на громадські роботи більше двох разів без поважних причин. Згідно з графіком за грудень 2017 року повинен був відпрацювати 80 годин, але станом на 29 грудня 2017 року, без поважних причин, не відпрацював 72 години призначеного покарання.

Всього, станом на 29 грудня 2017 року з призначеного вироком суду покарання у виді 240 годин громадських робіт ОСОБА_8 не відпрацював 152 години, з них 104 години без поважних причин, чим ухилився від відбуття покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора щодо необхідності задоволення поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Відповідно до положень ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_8 судовий розгляд в суді першої інстанції проводився відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_8 , крім іншого, обвинувачувався у тому, що станом на 29 грудня 2017 року з призначеного вироком суду покарання у виді 240 годин громадських робіт не відпрацював 152 години без поважних причин, чим ухилився від відбуття покарання.

Прокурором вказане обвинувачення відповідно до ст.338 КПК України не змінювалось.

Проте суд, в порушення вимог ст.ст.337, 374 КПК України, викладаючи у вироку обвинувачення, визнане судом доведеним, та, визнаючи ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, вказав, що станом на 29 грудня 2017 року з призначеного вироком суду покарання у виді 240 годин громадських робіт ОСОБА_8 не відпрацював 152 години, з них 104 години без поважних причин, чим ухилився від відбуття покарання, що як вбачається з обвинувального акту, йому органом досудового розслідування не інкримінувалось, внаслідок чого вийшов за межі висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, не зазначивши підстав для прийняття такого рішення.

Порушення судом першої інстанції вищезазначених засад кримінального провадження та вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України щодо змісту мотивувальної частини обвинувального вироку не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п1,2, 10, 13, 15, 16 ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, змагальність сторін, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Враховуючи, що справа розглянута судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України та з огляду на положення ч.2 ст.394 КПК України, з метою забезпечення належного дотримання під час судового розгляду саме цих загальних засад кримінального провадження та викладених вище вимог процесуального закону, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду у суді першої інстанції необхідно усунути вказані судом апеляційної інстанції недоліки та перевірити інші доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, після чого прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Куликівського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити, а вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 6 березня 2018 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначивши новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4