Справа № 738/1306/18
№ провадження 1-в/738/179/2018
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 року Менський районний суд
Чернiгiвської області
в складі:
судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:
13 серпня 2018 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, обґрунтоване тим, що він порушень режиму утримання не допускав, виконував його самостійно та свідомо, зауважень збоку представників адміністрації не мав, мав стягнення які вже погашені, не працював за станом здоров`я.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити, вказав, що до кінця строк відбування покарання залишився не великий, має захворювання шлунку і не може працювати за хворобою, стягнення погашені.

Представник установи в судовому засіданні у задоволенні клопотання засудженого просив відмовити. Повідомив, що засуджений характеризується негативно, був 5 разів притягнутий до відповідальності, працював не значний час, не заохочувався, бажання працювати не виявляє.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без його участі. Направив до суду копію постанови № 60 від 31.05.2018 року, якою комісія постановила, що застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення засудженого, представника установи та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.
Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду справи. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.
Судом встановлено вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2016 року, ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України остаточно покарання призначено шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Хмельницькоо міськрайонного суду Хмельницької області від 24.06.2015 року, остаточно визначено у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Зараховано у строк призначеного покарання термін попереднього ув`язнення з 18.11.2015 року по 26.01.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (2 місяці 8 днів).

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 28.09.2016 року зараховано в строк час попереднього ув`язнення з 27.01.2016 року по 09.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в місцях позбавлення волі з 18.11.2015 року. Перебуваючи у Хмельницькому СІЗО встановленого режиму тримання не порушував, розпорядок дня виконував, стягнень не мав, до праці не залучався, не заохочувався.

В Менській ВК № 91 міру покарання відбуває з 04.05.2016 року. За час перебування в установі зарекомендував себе негативно. Порушував установлений порядок відбування покарання, за що п`ять разів був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, накладені стягнення на даний час погашені у встановленому законом порядку. Не заохочувався. Потребує подальшого контролю за його поведінкою з боку персоналу колонії.

З 20.06.2016 року по 27.10.2016 року виконував обов`язки робітника по ремонту теплотраси. З 20.02.2018 року по 09.07.2018 року виконував обов`язки нічного днювального відділення. Бажання працевлаштуватися на даний час на виробничій ділянці підприємства установи не виявляє. Активної участі в неоплачуваних роботах по благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення не приймає, ініціативи зі свого боку не проявляє.

Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», яку реалізує за планом.

Враховуючи, що засуджений за час відбування покарання заохочень не мав, мав п`ять стягнень, беручи до уваги особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь період строку відбування покарання, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання подано передчасно і задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного i керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1