Ухвала

Іменем України
05 жовтня 2018 р.

м. Київ
справа № 310/2431/17

провадження № 51-8982ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника цивільного відповідача АТ КБ «Приватбанк»-адвоката ОСОБА_4 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 7 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_5 ,

встановив:

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодона Луганської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.
Постановлено стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 7 150 грн.
Постановлено стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкодуна суму 95 000 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 7 серпня 2018 року вирок стосовно ОСОБА_5 залишено без змін.
У касаційній скарзі представник цивільного відповідача АТ КБ «Приватбанк»-адвокат ОСОБА_4 ставить вимогу про скасування судових рішень в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 через істотні порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування матеріального закону. Вказує про необґрунтоване задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в повному обсязі, оскільки потерпілою не надано доказів, що підтверджують її моральні страждання. Порушує питання про зупинення виконання вироку в частині стягнення моральної шкоди.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого.
За вироком суду ОСОБА_5 засуджений за те, що він 28 лютого 2017 року приблизно об 11.22 год, керуючи інкасаторським фургоном «VolkswagenTransporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху в житловій зоні будинку № 100 на пр. Східному у м. Бердянську Запорізької області, порушив вимоги пунктів 10.1,10.9 Правил дорожнього руху, здаючи заднім ходом вчинив наїзд задньою частиною транспортного засобу на пішохода ОСОБА_7 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди остання отримала тілесні ушкодження, що спричинили її смерть.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України та відповідність призначеного покарання вимогам ст. ст. 50, 65 КК України не оскаржуються.
Вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, місцевий суд дотримався вимог ст. 127, ч. ч. 1, 5 ст. 128 КПК України та ст. 23, ч. 2 ст. 1167, ч. 2 ст. 1168, ч. 1 ст. 1172, ч. 2 ст. 1187 ЦК України, а тому рішення в цій частині слід вважати законним та обґрунтованим.
Як убачається зі змісту вироку, потерпіла ОСОБА_6 до загибелі своєї бабусі ОСОБА_7 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди проживала з нею однією сім`єю. До досягнення потерпілою ОСОБА_6 повноліття ОСОБА_7 була її опікуном та фактично замінила їй матір.
Ухвалюючи рішення в частині стягнення моральної шкоди, суд належним чином врахував моральні та душевні страждання потерпілої, її сильне психологічне потрясіння у зв`язку із втратою єдиної близької людини. Тому розмір стягнутої з ПАТ КБ «Приватбанк» моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості.
Безпідставними є твердження представника цивільного відповідача про необґрунтованість стягнення моральної шкоди з ПАТ КБ «Приватбанк». Судом установлено, що ОСОБА_5 вчинив злочин під час виконання своїх трудових обов`язків, будучи працівником ПАТ КБ «Приватбанк», якому належав транспортний засіб. Тому, рішення суду про стягнення моральної шкоди саме з цього товариства є обґрунтованим.
Доводи представника цивільного відповідача аналогічні за змістом доводам, які були наведені в апеляційній скарзі. Такі доводи визнані судом апеляційної інстанції безпідставними із наведенням в ухвалі належного обґрунтування на їх спростування.
Підстави для задоволення касаційної скарги представника цивільного відповідача та відкриття касаційного провадження відсутні.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК України суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття касаційного провадження вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються. Отже, за відсутністю підстав для відкриття касаційного провадження таке питання не вирішується.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

представника цивільного відповідача АТ КБ «Приватбанк»адвоката ОСОБА_4 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 07 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3