Провадження: № 1-кп/484/11/18
Справа: № 484/555/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2018 року. м. Первомайськ.

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України; освіта повна середня; неодруженого; непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14.05.2012 р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 22.11.2016 року за ч.1 ст. 162,ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 189, ч.2 ст. 185 , ч.1 ст. 357 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України; та

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженця м. Первомайськ Миколаївської області; громадянина України; освіта середня спеціальна; працюючого слюсарем у ПАТ "Завод Фрегат"; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого: 13.07.2010 р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 10.07.2014 р.; який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника обвинувачених - адвоката ОСОБА_8

у відсутність потерпілого - ОСОБА_9 (заява),

ВСТАНОВИВ:

20.12.2016 року близько 03.30 години ОСОБА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , будучи раніше судимими за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою скоєння крадіжки металевих виробів, прийшли до території домоволодіння ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 та впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та не може перешкодити реалізації їх наміру, перелізли через паркан, проникли до двору вказаного домоволодіння.
Перебуваючи на вказаній території ОСОБА_3 та ОСОБА_4 помітили металеву кришку люку та металевий обід до люка загальною вартістю 506грн.66 коп. Після чого, обвинувачені, переслідуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, кришку люку та металевий обід перекинули через паркан, який огороджує територію домоволодіння.
Через те, що вони були помічені власником домоволодіння - ОСОБА_9 , обвинувачені не довели злочин до кінця з причини, що не залежали від їхньої волі, оскільки коли зрозуміли, що їхні протиправні дії виявлені, останні припинили вчиняти злочин та покинули територію домоволодіння ОСОБА_9 , а в подальшомі їх було затримано потерпілим.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 09/3-153 від 05.05.2017 року встановлено, що ватість металевої кришки люка склала - 250 грн., металевого ободу люку - 256 грн. 66 коп.
Тобто своїми умисними діями обвинувачені вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище, вчинений повторно.
У судовому засіданні обвинувачені свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України визнали у повному обсязі, підтвердили зазначені в обвинувальному акті обставини та показали, що дійсно ними було вчинено злочини у відповідні час, дату, місці, спосіб та за відповідних обставин. У вчиненому щиро розкаюються.
Крім власного визнання вини, обвинувачені повністю погодилися зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування, які підтверджують їх винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинувачених у вчиненні злочинів та вважає, що органами досудового розслідування їх дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст .15, ч.3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище, вчинений повторно.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання направив до суду заяву, в якій вказав, що бажає судовий розгляд справи проводити у його відстуність, претензій до обвинувачених матеріального та морального характеру немає. Покарання обвинуваченому просив призначити відповідно до вимог чинного законодавства.
Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Обираючи ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення який є тяжким злочином, особу винного, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку вчинив новий корисливий злочин, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, офіційно не працевлаштований, малолітніх дітей та інвалідів на утримані не має.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України обвинуваченого суд визнає його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на викладене, врахувавши тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, щире каяття у скоєному, як обставину, що пом`якшує покарання та обставини, що обтяжують покараня, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння; беручи до уваги, що обвинувачений на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив, оскільки вчинив новий злочин у період іспитового строку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статті, за якою його обвинувачують, та на підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.11.2016 року, виходячи з співвідношення, передбаченого п.б ч.1 ст. 72 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, особу винного, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, офіційно не працевлаштований, малолітніх дітей та інвалідів на утримані немає.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України обвинуваченого суд визнає його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на викладене, врахувавши тяжкість злочину, який відповдіно до ст. 12 КК України є тяжким, ставлення до скоєного, щире каяття у скоєному, як обставину, що пом`якшує покарання та обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд вважає звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням є необхідним і достатнім для досягнення цілей кримінального покарання та таким, що відповідає засадам справедливості.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати у вигляді тримання під вартою.
Судові витрати та цивільний позов по справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 листопада 2016 року відповідно до ч.1 ст.72 КК України з переведенням менш суворого виду покарання в більш суворий у співвідношенні одного дня позбавлення волі - двом дням обмеження волі, та остаточно визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Обрати ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши останнього під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Речові докази по справі: металева кришки люка та металевий обід люку, які згідно розписки перебувають на зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 - залишити останньому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: