Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/1396/18
Провадження № 1-кс/572/347/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суд Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000065 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 391 КК України стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, неодруженого, раніше судимого, відбуває покарання за останнім вироком від 03.12.2015р Подільського районного суду м.Києва за ст..121 ч.2 КК України-

В С Т А Н О В И В:

До Сарненського районного суду Рівненської області надійшло клопотання

старшого слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000065 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 391 КК України стосовно ОСОБА_4 .

Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_4 відбуваючи покарання за останнім вироком від 03.12.2015р Подільського районного суду м.Києва за ст..121 ч.2 КК України, на шлях виправлення не став, зарекомендував себе з негативної сторони, систематично порушував встановлений режим утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності протягом 2016-2017 років 17 разів, в тому числі неодноразово поміщався до дисциплінарного ізолятору (ДІЗО) та переводився в приміщення камерного типу (ПКТ). 19.03.2018 року засуджений ОСОБА_4 комісією при начальнику установи був попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ст.391 КК України «Злісна непокора законним вимогам адміністрації виправних установ».

05 квітня 2018 року приблизно о 09 год. 40 хв. в службовому кабінеті начальника відділення СПС №8, засудженому ОСОБА_4 було доведено, що згідно затвердженого графіка чергувань засуджених відділення СПС №8 по прибиранню жилих та підсобних приміщень відділення, а також прилеглої локальної дільниці відділення СПС №8, того дня він був черговим. Вищевказаному засудженому було запропоновано провести роботи з прибирання, видано необхідний інвентар. ОСОБА_4 будучи забезпечений в повному обсязі, одягненим за сезоном, взутим, нагодованим згідно норм та за станом здоров`я маючи можливість виконувати законні вимоги адміністрації колонії щодо проведення дорученої роботи, в категоричній формі відмовився виконати вказану йому роботу по прибиранню кімнати виховної роботи. Після цього, 05 квітня 2018 року приблизно 10 год. 30 хв. засудженому ОСОБА_4 , повторно було запропоновано приступити до прибирання кімнати виховної роботи, про те останній знову, в категоричній формі, відмовився виконувати дану роботу. Будь-яких поважних причин для відмови від роботи засуджений ОСОБА_4 не висловлював.

08.05.2018 року засудженому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню,

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вирішуючи питання про законність тримання особи під вартою насамперед слідчий суддя має встановити чи існують підстави для «розумної підозри» щодо причетності підозрюваного до вчинення того злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про його тримання під вартою.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст. 5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення особи. Роль слідчого судді при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону. При цьому, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа обвинувачується, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину, поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей у; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, або розмір доходу, , а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.391КК України підтверджується наданими до клопотання матеріалами, підозрою, протоколами допиту свідків, актами та висновками посадових осіб та працівників ДУ «Катеринівська виправна колонія №46» за фактами невиконання законних вимог представників адміністрації та перебування у стані алкогольного сп`яніння, протоколами засідань дисциплінарної комісії адміністрації колонії, характеристикою засудженого, довідкою про наявність стягнень та заохочень, постановами про поміщення до ДІЗО.

Під час судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що засуджений ОСОБА_4 хоча і підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ст.391 КК України, верхня межа якої передбачає покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, що виразився у злісній непокорі вимогам адміністрації установи виконання покарань, однак вчинив його відбуваючи покарання за вироком суду, тим самим не проявив дій, спрямованих на доведення свого виправлення, раніше судимий, до взяття під варту не працював, може продовжити свою протиправну поведінку.

З матеріалів клопотання вбачається, що засуджений ОСОБА_4 є раніше судимим, за період відбування покарання в Катеринівській ВК №46 неодноразово свідомо та цілеспрямовано порушував умови відбування покарання, вимоги та правила внутрішнього розпорядку установи відбування покарання, за що на нього накладена значна кількість дисциплінарних стягнень, вчинив інкриміноване діяння у період відбування покарання, тобто на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, що характеризує його як особистість схильну до скоєння злочинів навіть за місцем відбування покарання, що свідчить про наявність ризику, вказаних у ст.177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає недоведеним ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідки є працівниками адміністрації установи.

Поруч з тим, слідчий суддя вважає, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик, передбачений статтею 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 щодо якого в матеріалах клопотання відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, вважає за необхідне обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом.

За таких обставин, відповідно до ст. 183 КПК України вважаю за необхідне при винесенні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 визначити розмір застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 32000 грн., яка є достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, перешкод не визначати розмір застави, які містяться у ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачається.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, як таке, що не виходить за межі розумного строку, відповідає особі підозрюваного, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя,.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, неодруженого, раніше судимого запобіжній захід у виді тримання під вартою з утриманням в Рівненському слідчому.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту винесення ухвали 25.05.2018 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 22 липня 2018 року.

Одночасно визначити розмір застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 32000 грн. (тридцять дві тисячі гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Рівненській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Сарненську місцеву прокуратуру.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддя: