У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001107 про застосування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15- ч.1 ст. 263 КК України

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,-

ВСТАНОВИВ:

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що слідчим відділом Ужгородського РВП Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001107 від 12.09.2018 року, за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15- ч.1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 вересня 2018 року до чергової частини Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканця АДРЕСА_2 про те, що 12.09.2018 о 13:15 в с. Оноківці, в мікрорайоні «Шахта», невідома особа пропонувала купити гранату за 500 грн.

Виїздом СОГ на місце події встановлено, що 12 вересня 2018 року близько 13:15 години, неподалік від кінцевої автобусної зупинки в мікрорайоні «Шахта» в с. Оноківці, виявлено ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , в якого в правій кишені куртки знаходився предмет візуально схожий на гранату з маркуванням 83/82. В ході огляду вилучено предмет подібний до гранати, який поміщено до спец. пакету експертної служби МВС №4317100.

12 вересня 2018 року дані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001107, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 263 КК України.

21 вересня 2018 року до чергової частини Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області надійшов рапорт слідчого слідчого відділення про те, щов ході досудового розслідування КП №0001107 від 12 вересня 2018 року було виявлено новий склад злочину передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 263 КК України в діях гр. ОСОБА_5 , а саме закінчений замах на збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу. На підставі даних матеріалів розпочато досудового розслідування в рамках кримінального провадження за №0001144 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2018.

21 вересня матеріали кримінальних проваджень №0001107 від 12.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та №0001144 від 21.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України об`єднано за постановою прокурора ОСОБА_3

21 вересня 2018 року громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 15 - ч.1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, 12 вересня 2018 року близько 13 години 00 хвилин громадянин ОСОБА_5 , маючи на меті збути знайдені ним бойову гранату РГД-5, перебуваючи на кінцевій автобусній зупинці в мікрорайоні «Шахта», Оноківської сільської ради, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, демонстрував вищевказаний боєприпас громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 та пропонував придбати такі за грошові кошти.

Довести свій злочинний намір до кінця громадянин ОСОБА_5 не зміг із причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 відмовився придбати бойові припаси та повідомив про даний факт по спецлінії «102» Ужгородський РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області. У подальшому працівниками вказаного органу національної поліції було вжито заходів щодо припинення даного кримінального правопорушення і 12 вересня 2018 року о 14 годині 20 хвилин вилучено гранату, яка відповідно до висновку вибухотехнічної експертизи №12/95 від 20.09.2018 року:

1.Предмет з маркуванням «183/82» вилучений 12.09.2018 р. за адресою: Ужгородський р-н., с. Оноківці, кінцева автобусна зупинка в мікрорайоні «Шахта» є корпусом бойової гранати РГД-5, яка споряджена зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротилом, вагою 110-115 г.

2.Предмет зі знищеним маркуванням є засобом підриву, а саме: підривником УЗГРМ, який призначений для споряджання ручних гранат типу РГД-5 та відноситься до категорії боєприпасів.

3.В сукупності корпус гранати РГД-5 з зарядом вибухової речовини та підривник УЗРГМ-2 є бойовою наступальною осколковою гранатою РГД-5 в остаточному спорядженому стані, яка відноситься до категорії боєприпасів.

4.Граната РГД-5 виготовлена промисловим способом.

5.Граната РГД-5 придатна для здійснення вибуху з утворенням вражаючих факторів.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України кваліфікуючими ознаками якого є: закінчений замах на збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, санкція якого передбачає позбавлення волі від трьох до семи років позбавлення волі, має не погашену судимість за злочини проти власності, на даний час не має постійного місця роботи, може в подальшому вчинити нові злочини, незаконно впливати на свідків і переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора та суду чим перешкоджати встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, з метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_5 будь-яких інших злочинів, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в період часу з 22:00 годин по 07:00 годин наступної доби, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти вищеописаним ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного. Крім того, слідчий просить покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 за першою вимогою; не відлучатися з території Ужгородського району без дозволу слідчого, прокурора або суду; в період часу з 22.00 год. до 07.00 год. не залишати місця постійного проживання квартири АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього відповідні обов`язки.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки слідчим не надано належних доказів, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри, а також неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст.15- ч.1 ст. 263 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років позбавлення волі.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: витягом з ЄРДР за № 0001107; рапортом огляду місця події від 12.09.2018 р.; заявою ОСОБА_5 ; протокол огляду предмета від 13.09.2018 р., постановою про визнання предметів речовими доказами від 13.09.2018 р., поясненнями ОСОБА_5 , протоколами допиту свідків від 12.09.2018 р., висновком експерта № 12/95 від 20.09.2018 р.

Поряд з вказаними обставинами, слідчий суддя також враховує те, що на даний час ОСОБА_5 має не погашену судимість за злочини проти власності, на даний час не має постійного місця роботи.

Вказані обставини в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що в свою чергу свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

На думку суду, застосування відносно ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу, як домашній арешт, із забороною залишати місце постійного проживання в певний період часу, а саме з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. забезпечить виконання завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого ОСОБА_4 на його першу вимогу; не відлучатися з території Ужгородського району, без дозволу слідчого, прокурора або суду,

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15- ч.1 ст. 263 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці, заборонивши залишати місце проживання, у період часу з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого ОСОБА_4 на його першу вимогу;

- не відлучатися з території Ужгородського району, без дозволу слідчого, прокурора або суду,

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1