Провадження № 1-кп/520/180/18
УХВАЛА
10.05.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рамках об`єднаного кримінального провадження №0002839 від 03.11.2017р., за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, №0003118 від 29.11.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 , його представника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки строк дії ухвал суду закінчується.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки щодо них висунуто обґрунтоване обвинувачення у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства до потерпілого, санкція якого передбачає позбавлення волі до 6 років, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені, які не мають постійного місця проживання в Одесі, офіційно не працевлаштовані, ОСОБА_3 , між іншим, не має стійких соціальних зв`язків, а ОСОБА_4 переховувався від суду та може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, тому вони можуть незаконно впливати на не допитаних свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Потерпілий та його представник підтримали позицію прокурора.
Обвинувачені та їх захисники заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде достатньо для забезпечення заходів кримінального провадження, з урахуванням того, що обвинувачені визнають себе винними, ОСОБА_4 проживає в багатодітній родині, а ОСОБА_3 дав визнавальні покази.
Сторона обвинувачення заперечила проти зміни запобіжного заходу, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 фактично вини не визнав, змінює покази, чим намагається послабити суворість запобіжного заходу.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити строки тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виходячи з наступного.
Відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено та з обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства до потерпілого, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Відповідно до ст.177 КПК України прокурором також доведена наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені, з огляду на тяжкість покарання, яке їм загрожує у випадку доведеності їх вини, відсутності в них офіційного джерела прибутку, відсутність постійного місця проживання в Одесі, також те, що ОСОБА_4 фактично переховувався від слідства, відсутність у ОСОБА_3 міцних соціальних зв`язків, тому вони можуть здійснити дії, спрямовані на переховування від суду, іншим чином перешкоджанню кримінальному провадженню та незаконно впливати на не допитаних свідків, з огляду на те, що один зі свідків знайомий обвинувачених.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особи обвинувачених, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України».
Застава, відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 , 1996 року народження, на строк до двох місяців, тобто до 09.07.2018 року.
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_4 , 1995 року народження, на строк до двох місяців, тобто до 09.07.2018 року.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копію ухвали відправити до ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21)» для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1