Справа № 750/6351/17 провадження № 11-кп/795/397/2018 Категорія - ч.2 ст.152 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002501 від 30.03.2017, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 січня 2018 року

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігова,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 153, частиною 2 статті 152 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не погодившись з вироком суду, просив його скасувати.

Вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 січня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 153 КК України та частиною 2 статті 152 КК України і призначено покарання за частиною 1 статті 153 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, за частиною 2 статті 152 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років.

На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

На підставі частини 1 статті 71 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання, частково приєднана невідбута частина покарання згідно вироку Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 травня 2013 року у виді одного року чотирьох місяців позбавлення волі і остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років чотири місяці.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, залишено без зміни - тримання під вартою.

Визначено рахувати строк відбування покарання ОСОБА_6 з 19 квітня 2017 року, з дня обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Зараховано обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення 30 березня 2017 року включно та з 19 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а починаючи з 21 червня 2017 року, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги та доповненнях до скарги, обвинувачений зазначив, що судом не було вжито всіх заходів щоб опитані та неопитані свідки не спілкувались між собою. Під час судового засідання свідки надавали суперечливі показання, а потерпіла вказувала їм, що говорити. Неправдивість показань свідків підтверджується їх досудовими письмовими показаннями та слідчим експериментом, в яких вони надавали інші пояснення. Разом з тим, його показання, як під час досудового розслідування, так і в суді не мали розбіжностей, що судом не було взято до уваги. Висновки суду є необґрунтованими, щодо часу та місця обставин події, застосування примусу до потерпілої та факту статевих зносин.

Судом першої інстанції було встановлено, що 30.03.2017, близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , зустрів раніше незнайому йому ОСОБА_9 , стосовно якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, нехтуючи правом на статеву свободу, застосовуючи фізичне насильство у вигляді нанесення 11 ударів в область голови потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_6 змусив останню перемістится разом з ним до приміщення недобудованої будівлі, що розташована біля р. Стрижень та дитячо-юнацької спортивної школи, що по АДРЕСА_2 , де з метою подолання здійснюваного фізичного опору з боку потерпілої, котра, підбігши до вікна недобудови, намагалася викликати допомогу, умисно наніс їй не менше 2 ударів руками в область голови, 1 удару в область лівої половини грудної клітини, після чого штовхнув її на підлогу, спричинивши ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно - мозкової травми зі струсом головного мозку, набряком та забиттям м`яких тканин правої потиличної ділянки, подряпини обличчя, синців та забиття м`яких тканин лівої половини грудної клітки, обох колінних суглобів, садна лівого колінного суглобу, які відповідно до висновку судовомедичної експертизи № 263 від 13.04.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та змусив ОСОБА_9 задовольнити його статеву пристрасть неприродним способом шляхом орогенітального контакту.

Після цього, 30.03.2017, близько 03 год. 20 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у тому ж місці з потерпілою ОСОБА_9 , після того, як остання задовольнила його статеву пристрасть неприроднім способом, всупереч її волі, застосовуючи фізичне насильство у вигляді нанесення ударів кулаками по спині та смикання за волосся потерпілої, висловлюючи погрози застосування насильства вступив з ОСОБА_9 в статеві зносини природнім способом.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, яка вважала апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 370 КПК України, визначено, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 153 КК України та частиною 2 статті 152 КК України, повністю доведена в суді першої інстанції зібраними під час досудового і судового слідства доказами, які були оцінені судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо необґрунтованості висновків суду про доведеність вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 153 КК України та частиною 2 статті 152 КК України є безпідставними та спростовуються показаннями потерпілої, свідків, які узгоджуються між собою та письмовими доказами, які були досліджені та перевірені судом першої інстанції і обґрунтовано покладені в основу вироку.

Вина у вчиненні інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції, розповіла про обставини вчинення ОСОБА_6 злочинів проти її статевої свободи із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в суді першої інстанції розповіли про обставини зустрічі з обвинуваченим ОСОБА_6 та зникнення останнього разом з потерпілою ОСОБА_9 .

В судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , інспектори патрульної поліції, показали, що потерпіла ОСОБА_9 повідомила їм про зґвалтування її обвинуваченим, а ОСОБА_6 , не заперечував про статевий акт, стверджуючи про згоду на те потерпілої.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.03.2017, потерпіла ОСОБА_9 звернулася до ЧВП ГУНП в Чернігівській області із заявою, в якій просила вжити заходів до невідомого, який 29.04.2017, близько 24 години, вступив з нею в статевий акт без її згоди в недобудованій будівлі на прилеглій території спортивної школи «Юність» (Т.1, а.к.п.107).

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 30.03.2017 з фототаблицею до нього, потерпіла ОСОБА_9 впізнала обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу, яка 30.03.2017, в нічний час, вступила з нею в статеві відносини із застосуванням фізичного насильства та погроз (Т.1, а.к.п.116-119).

Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання від 30.03.2017 з фототаблицею до нього, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 за загальними рисами обличчя впізнали обвинуваченого ОСОБА_6 , як чоловіка, який 30.03.2017 року підійшов до потерпілої ОСОБА_9 поблизу р. Стрижень в районі ДЮСШ по проспекту Перемоги в місті Чернігові (Т.1, а.к.п.120-123, 124-127).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 01.04.2017 із фототаблицею до нього, потерпіла ОСОБА_9 в присутності понятих пояснила та показала на місці про обставини вчинення щодо неї злочинів (Т.1, а.к.п.113-115).

Відповідно до висновку експерта № 263 від 13.04.2017, у ОСОБА_9 мались тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми зі струсом головного мозку, набряком та забиттям м`яких тканин потиличної ділянки, подряпин обличчя, синців та забиття м`яких тканин лівої половини грудної клітки, обох колінних суглобів, садна лівого колінного суглобу, крововиливів слизової дівочої пліви, які могли виникнути 30.03.2017 не менше як від 6 травмуючих дій та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності та до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитані судом першої інстанції експерт ОСОБА_14 , завідуюча відділом судово медичних експертиз потерпілих, обвинувачених та інших осіб КЗ «Чернігівське обласне бюро судово медичної експертизи», експерт - імунолог КЗ «Чернігівське обласне бюро судово медичної експертизи» ОСОБА_15 та експерт - цитолог КЗ «Чернігівське обласне бюро судовомедичної експертизи» ОСОБА_16 , підтвердили висновки наведені в експертизах № 263 від 13.04.2017 (Т.1 а.к.п. 174-176), № 258 від 08.05.2017 (Т.1, а.к.п.178-179), № 268 від 11.05.2017 (Т.1, а.к.п.181-182), № 257 від 08.05.2017 (Т.1, а.к.п.184-185), № 262 від 07.06.2017 (Т.1, а.к.п.190-193), № 261 від 07.06.2017 (Т.1, а.к.п.195-200).

Судом першої інстанції також досліджено та надано оцінку висновкам експертів № 61-ц від 14.06.2017 та № 83-ц від 29.06.2017 (Т.1, а.к.п.202-209, 211-213).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 30.06.2017 з фототаблицею до нього, обвинувачений ОСОБА_6 в присутності понятих та захисника пояснив та показав на місці про обставини знайомства 29.03.2017 з потерпілою ОСОБА_9 , та про обставини статевих зносин з нею, вказуючи на її згоду (Т.1, а.к.п.141-143).

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер» № 846 від 30.03.2017, станом на 30.03.2017 04 год. 04 хв. обвинувачений ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння (Т.1, а.к.п.160).

З огляду на наведене, доводи обвинуваченого про недоведеність його вини у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених, частиною 1 статті 153 та частиною 2 статті 152 КК України, обґрунтовано визнані судом безпідставними.

Твердження обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушення судом порядку допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та необґрунтованості висновків суду, є безпідставними.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції у відповідності до вимог статті 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, його сімейний та майновий стан, стан його здоров`я, вік, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставин, що обтяжують покарання та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією обвинуваченого та поміщення його до кримінально виконавчої установи закритого типу в межах санкцій, яка визначена частинами статей за інкриміновані кримінальні правопорушення.

Остаточне покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено у відповідності до вимог частини 1 статті 71 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого, на кваліфікацію його дій та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 січня 2018 року, залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 січня 2018 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4