Дата документу 27.06.2018
Справа № 334/363/18
Провадження № 1-кп/334/384/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальна справа у відношенні ОСОБА_8 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого. Існують ризики, що останній перебуваючи на волі може переховуватися від суду, вчинити новий злочин, здійснювати тиск на потерпілого, свідків. За таких обставин застосування іншого запобіжного заходу неможливо.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо заявленого клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 поклалася на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_9 підтримав думку прокурора.

Представник потерпілого в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Захисник заперечив щодо можливості задоволення клопотання прокурора. Просив змінити запобіжний захід у відношенні ОСОБА_8 на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутня обґрунтована підозра. Вказав, що прокурором не доведено наявність ризиків, що обумовлюють необхідність продовження строків тримання під вартою ОСОБА_8 . Вказав, що ОСОБА_8 має місце проживання для застосування домашнього арешту. Окрім того, є особи, що можуть поручитись за належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків під час судового провадження.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника та заперечив щодо можливості задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку прокурора, потерпілих, представника потерпілого, обвинуваченого, захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

При цьому суд бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, а також факт, що ОСОБА_8 не має постійного місця роботи, тому суд вважає доведеним існування ризику того, що тяжкість можливо призначеного покарання, яке йому загрожує у випадку визнання судом його винним, може схилити до наміру переховуватися від суду.

Відповідно до ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий

суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Положення ст. 180 КПК України зазначає, що особа поручителя має заслуговувати на довіру, при цьому такий висновок має зробити суд з урахуванням моральних, соціальних, інтелектуальних здібностей особи, яка бажає виступити в ролі поручителя, що дозволять їй виконати всі передбачені кримінальним процесуальним законом зобов`язання щодо здійснення контролю за обвинуваченням, за виконанням покладених на нього обов`язків. Окрім наявних характеристик особи поручителя має значення характер відносин між поручителем та обвинуваченим, а саме наявність довірчих відносин. При цьому поручитель повинен користуватися авторитетом в обвинуваченого та мати об`єктивну можливість чинити на нього вплив.

Таким чином, одного лише бажання особи стати поручителем у кримінальному процесі недостатньо для застосування такого запобіжного заходу, оскільки особи, що виявили бажання виступити особистим поручителем обвинуваченого, не завжди здатні об`єктивно оцінити ситуацію та інколи помилково вважають, що користуються достатнім авторитетом в обвинуваченого та здатні забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

Оскільки в судовому засіданні не доведені вказані обставини, а саме здатність забезпечити належну поведінку обвинуваченого, то суд вважає неможливим зміну запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 з тримання під вартою на особисту поруку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що обґрунтовують саме такий запобіжний захід, а саме: ризик ухилення від суду, тому суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому такий запобіжний захід, продовживши йому строк тримання під вартою.

Домашній арешт не є таким запобіжним заходом, що може забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 331, 369-372 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на 60 днів, тобто до 25 серпня 2018 року з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області арештному домі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст буде виготовлений 02 липня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1