Справа № 461/4139/18
Провадження № 1-кс/461/4243/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого відділу Прокуратури Львівської області та Прокуратури Львівської області у кримінальному провадженні № 0000097 від 23.03.2018 року
в с т а н о в и в:

05.06.2018 року до Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого відділу Прокуратури Львівської області та Прокуратури Львівської області у кримінальному провадженні № 0000097 від 23.03.2018 року. Зі змісту скарги ОСОБА_2 вбачається, що слідчим відділом Прокуратури Львівської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 від 23.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України за заявою ОСОБА_2 . Заявник зазначає, що протягом двох місяців, жодні слідчі дії не здійснюються, винуваті особи не встановлені, що свідчить про затягування кримінального провадження та бездіяльність слідчого відділу Прокуратури Львівської області та Прокуратури Львівської області.
Просить зобов`язати слідчий відділ Прокуратури Львівської області, Прокуратуру Львівської області, слідчого ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дотримуватись розумних строків під час здійснення кримінального провадження, припинити бездіяльність та затягування процесуальних дій, зобов`язати допитати ОСОБА_2 як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні та забезпечити належний контроль за ходом досудового розсідування.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора , зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст.308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Частиною 2 ст.28 КПК України визначено, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

Згідно з ч.6 ст.28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст.113,114 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати розумні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Отже, системний аналіз зазначених норм дає підстави стверджувати, що до компетенції слідчого судді не відноситься вирішення питання щодо недотримання слідчим, прокурором розумного строку проведення досудового розслідування. Слідчий суддя забезпечує лише дотримання розумних строків виключно в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

При цьому, за змістом ч.6 ст.28, ст.114 КПК України з метою дотримання розумних строків слідчий суддя може встановити процесуальний строк для проведення слідчих (розшукових) дій, для яких законом встановлені граничні строки. КПК України не передбачає вирішення слідчим суддею питання щодо встановлення процесуальних строків для проведення слідчих дій, для яких цим Кодексом граничні строки не встановлені.

Так, вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій визначені главою 20 КПК України, аналіз змісту якої свідчить про те, що строки для проведення слідчих (розшукових) дій, тобто дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, КПК України не встановлює.

Таким чином, невиконання слідчим певних слідчих дій, затягування строків досудового розслідування не підлягає оскарженню в порядку ч.1 ст.303 цього Кодексу, при недотриманні слідчим розумних строків, зазначена бездіяльність може бути оскаржена виключно прокурору вищого рівня в порядку, передбаченому ст.308 КПК України. Отже, ці питання не відносяться до компетенції слідчого судді.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження за вказаною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись ст.28, 93, 113, 114, 303-304 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого відділу Прокуратури Львівської області та Прокуратури Львівської області у кримінальному провадженні № 0000097 від 23.03.2018 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1