Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 296/4685/18
Провадження № 1-кп/280/218/18
ВИРОК
Іменем України

27 червня 2018 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області кримінальне провадження №0000126 від 14.05.2018 на підставі угоди про визнання винуватості від 25.06.2018 та обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, українця, з вищою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інспектора роти №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, не судимий,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи поліції є правоохоронними органами України.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 05.04.2016 № 66 о/с, ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, тобто він постійно здійснює функції представника влади, на якого покладається виконання організаційно-розпорядчих функцій, а тому відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України та примітки до ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» він являється службовою особою.

Відповідно до ст. ст. 2, 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. Статтями 23 та 31 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцію покладено завдання , зокрема, здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчинення правопорушень, які поліція уповноважена реалізовувати шляхом перевірки документів особи; опитуванням особи; поверхневої перевірки і оглядом; зупиненням транспортного засобу; обмеженням пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи, тощо; виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_4 у своїй службовій діяльності, для виконання покладених на нього завдань повинен вживати заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Згідно посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, лейтенант поліції ОСОБА_4 здійснює, зокрема, самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання, припинення виявлених адміністративних правопорушень, розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, затримання осіб на підставах і у порядку, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції»

ОСОБА_4 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє службове становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а в разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язаний невідкладно вжити заходів щодо запобігання одержання такої неправомірної вигоди.

Так, 12.05.2018 ОСОБА_4 під час здійснення патрулювання ділянки дороги Київ-Чоп, поблизу с. Бобрик Коростишівського району Житомирської області зупинив транспортний засіб автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 з причини відсутності освітлення заднього номерного знаку. В ході перевірки водійського посвідчення та документів на транспортний засіб, ОСОБА_4 нібито виявив ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_7 .

При цьому, ОСОБА_4 в порушення ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 23, 30 Закону України «Про Національну поліцію» в ході особистої розмови з ОСОБА_7 , маючи намір на одержання неправомірної вигоди для себе, діючи з прямим умислом та переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого незаконного збагачення, використовуючи своє службове становище, та пов`язані із цим можливості, перебуваючи в патрульному автомобілі поліції «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 , висловив прохання про передачу йому неправомірної вигоди, грошових коштів в розмірі 4000 грн., за не складання відносно ОСОБА_7 адміністративного протоколу за порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння).

В зв`язку з тим, що ОСОБА_7 не мав при собі вищевказаної суми грошових коштів, ОСОБА_4 висловив прохання про передачу йому неправомірної вигоди, грошових коштів, які були наявними у ОСОБА_7 в розмірі 600 грн., на що останній вимушений був погодитись, і 12 травня 2018 року приблизно о 02 годині 05 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в салоні патрульного автомобіля «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 , із рук в руки передав ОСОБА_4 частину неправомірної вигоди грошові кошти в розмірі 600 грн. Після цього ОСОБА_4 наполіг на передачі йому наступного дня іншої частини неправомірної вигоди в розмірі 3400 грн., попередньо зв`язавшись з ним за номером мобільного телефону НОМЕР_3 та узгодивши час та спосіб передачі вказаної суми грошових коштів.

13 травня 2018 року о 14 год. 40 хв. ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та нагадав про передачу йому іншої частини неправомірної вигоди в розмірі 3400 грн.

Усвідомлюючи незаконність дій ОСОБА_4 , 14 травня 2018 року ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

15 травня 2018 року о 10 год. 43 хв. ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 , та пред`явив незаконне прохання про передачу йому іншої частини неправомірної вигоди в розмірі 3400 грн.

Цього ж дня, о 12 год. 53 хв. ОСОБА_4 знову зателефонував ОСОБА_7 та вказав, що чекати більше не може, тому визначив спосіб надання такої неправомірної вигоди, а саме нарахування на банківську картку, повідомивши про направлення смс-повідомлення з номером картки, куди необхідно здійснити переказ грошових коштів.

Надалі, 15 травня 2018 року о 12 годині 56 хвилин ОСОБА_4 , надіслав смс-повідомлення на мобільний телефон ОСОБА_7 , в якому було зазначено номер банківської картки: НОМЕР_4 .

15 травня 2018 року о 17 год. 52 хв. ОСОБА_7 , під контролем правоохоронних органів перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи за вказівками ОСОБА_4 здійснив через термінал ПрАТ «Приват Банк» зарахування іншої частини неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 3400 гривень на вказану останнім банківську картку НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_8 , котра не була усвідомлена про злочинні наміри ОСОБА_4 .

Після цього ОСОБА_4 по телефону підтвердив отримання вказаної неправомірної вигоди та запевнив ОСОБА_7 , що він не буде складати відносно ОСОБА_7 адміністративного протоколу за порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП.

Безпосередньо після перерахування ОСОБА_7 грошових коштів під контролем правоохоронних органів на вказаний ОСОБА_4 картковий рахунок, останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, у період з 12 травня 2018 року по 15 травня 2018 року лейтенант поліції ОСОБА_4 , будучи службовою особою правоохоронного органу, інспектором роти № 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, маючи намір на одержання неправомірної вигоди для себе, використовуючи своє службове становище, та пов`язані із цим можливості, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за вищевказаних обставин, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в загальному розмірі 4 тисячі гривень, з яких грошові кошти у сумі 600 гривень одержав з рук в руки 12 травня 2018 року о 02 годині 05 хвилин на ділянці дороги Київ-Чоп, поблизу с. Бобрик Коростишівського району Житомирської області та грошові кошти у сумі 3400 гривень одержав 15 травня 2018 року о 17 год. 52 хв. шляхом перерахування ОСОБА_7 через банківський термінал ПрАТ «Приват Банк» за адресою: Житомирська область, м. Коростишів, вул. Київська, 66 на вказаний ОСОБА_4 номер банківської картки, за не вчинення ним в інтересах ОСОБА_7 дій з використанням наданого службового становища, а саме не складання відносно ОСОБА_7 адміністративного протоколу за порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення в інтересах того,хто надає неправомірну вигоду,будь-якої дії з використанням службового становища,вчинив кримінальне правопорушення,передбачене ч.1 ст.368 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч. 1 ст. 368 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиросердно розкаявся.

25 червня 2018 року між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до змісту якої обвинувачений беззастережно визнає обвинувачення за ч.1 ст. 368 КК України та сторони угоди погоджують призначення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 368 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади у державних правоохоронних та контролюючих органах, строком на 3 (три) роки.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє:

- що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України;

- характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

- вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У результаті вивчення документів досудового розслідування та опитування учасників кримінального провадження суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена 25 червня 2018 року між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню оскільки:

- умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 368 КК України як умисні дії, у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, що є умисним злочином середньої тяжкості;

- умови угоди відповідають інтересам суспільства;

- умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

- відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим зобов`язань, взятих на себе за угодою;

- наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Покарання узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості відповідає положенням ст.65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах встановлених санкцією ч.1 ст. 368 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину).

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 червня 2018 року між ним та прокурором.

Захисник ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 червня 2018 року між ОСОБА_4 та прокурором, оскільки остання відповідає нормам кримінального процесуального законодавства України.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про винуватість дотримані вимоги кримінального кодексу та кримінального процесуального кодексу України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому, узгоджене в угоді покарання за ч.1 ст. 368 КК України у виді штрафу в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади у державних правоохоронних та контролюючих органах, строком на 3 (три) роки.

Обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін, вважати продовженим, після набрання скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про скасування арешту майна необхідно вирішити в порядку ч.4 ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65 КК України, ст.ст. 314-316, 373-376, 395, 472-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 червня 2018 року між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене угодою про визнання винуватості покарання у виді штрафу в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян,а саме у сумі 20400 гривень (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права обіймати посади у державних правоохоронних та контролюючих органах, строком на 3 (три) роки.

Обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді домашнього арешту залишити без зміни до набрання вироком законної сили та вважати продовженим, після набрання вироком законної сили скасувати.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 травня 2018 року, арешт на: мобільний телефон марки «Motorola», моделі «DVOID», з номером мобільного оператора № НОМЕР_5 , та Emei НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Nokia», моделі «RM 1172», з номерами операторів мобільного зв`язку № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 , та Emei НОМЕР_9 і № НОМЕР_10 ; мобільний телефон марки «Huawei», з номерами операторів мобільного зв`язку № НОМЕР_11 і № НОМЕР_12 з Emei №68362 і № НОМЕР_13 ; планшет марки «Samsung», інв. №11*3241; відео реєстратор моделі «HQS-215 1080 Full HD Globex», серійний номер НОМЕР_14 ; нагрудний відео реєстратор, інв. №АМ00015; сім банківських карт: чотири картки ПАТ КБ «Приватбанк» №№ НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; дві картки ПАТ «Альфабанк» - №№ НОМЕР_19 і НОМЕР_20 та одну картку АТ «Ощадбанк»-№ НОМЕР_21 .

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22 травня 2018 року арешт на грошові кошти у сумі 3385 (три тисячі вісімдесят п`ять) гривень, а саме на купюри: номіналом 500 гривень 6 штук з номерами ВХ 9039444; ФЖ 4085075; ВЖ 7973031; ЛИ 1323002; МА 6233532; СБ 3425200; номіналом 100 гривень 3 штуки з номерами: СА 0003863; КИ 3752060; КК 7070349; номіналом 50 гривень 1 штука з номером ТД 3720177; номіналом 10 гривень 3 штуки з номерами СЕ 0506881; ПЄ 2416114; НБ 3630050; номіналом 5 гривень 1 штука з номером ПГ 1038652.

Речові докази: чек про здійснення банківського переказу (поповнення картки по номеру) через послуги ПАТ КБ «Приватбанк» від 15.05.2018 - зберігати в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Motorola», моделі «DVOID», з номером мобільного оператора № НОМЕР_5 , та Emei НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Nokia», моделі «RM 1172», з номерами операторів мобільного зв`язку № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 , та Emei НОМЕР_9 і № НОМЕР_10 ; мобільний телефон марки «Huawei», з номерами операторів мобільного зв`язку № НОМЕР_11 і № НОМЕР_12 з Emei №68362 і № НОМЕР_13 ; планшет марки «Samsung», інв. №11*3241; відео реєстратор моделі «HQS-215 1080 Full HD Globex», серійний номер НОМЕР_14 ; нагрудний відео реєстратор, інв. №АМ00015;сім банківських карт: чотири картки ПАТ КБ «Приватбанк» №№ НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; дві картки ПАТ «Альфабанк»-№№ НОМЕР_19 і НОМЕР_20 та одну картку АТ «Ощадбанк»-№ НОМЕР_21 , які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів УСБУ в Житомирській області - повернути за належністю; грошові кошти у сумі 3385 (три тисячі вісімдесят п`ять) гривень, а саме купюри: номіналом 500 гривень 6 штук з номерами ВХ 9039444; ФЖ 4085075; ВЖ 7973031; ЛИ 1323002; МА 6233532; СБ 3425200; номіналом 100 гривень 3 штуки з номерами: СА 0003863; КИ 3752060; КК 7070349; номіналом 50 гривень 1 штука з номером ТД 3720177; номіналом 10 гривень 3 штуки з номерами СЕ 0506881; ПЄ 2416114;НБ 3630050; номіналом 5 гривень 1 штука з номером ПГ 1038652, які зберігаються у фінансовому відділі УСБУ у Житомирській області(квитанція №020303 від 22.06.2018) конфіскувати в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1