АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1599/18 Справа № 176/1272/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника виправної колонії ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2018 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ташкент Республікі Узбекистан, громадянин України, про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу установи, ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну і необґрунтовану.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що йому нічого не було відомо про дисциплінарне провадження, а також жодним чином його не повідомили про дату та час проведення судового розгляду, не надали можливості заявити клопотання про призначення захисника та ознайомитися з матеріалами провадження, чим було порушено його право на захист.
Зазначає, що в Державній установі Жовтоводська виправна колонія № 26 до нього упереджене ставлення та постійний психологічний тиск.

Посилається на те, що 06 червня 2018 року він цілий день знаходився у відділенні, де проживає у зв`язку із погіршенням його здоров`я, що можуть підтвердити інші засуджені, які проживають поряд з ним.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2018 рокузадоволено подання Державної установи «Жовтоводська виправна колонія № 26» про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу установи та застосовано до ОСОБА_9 зазначений вид стягнення строком на 3 місяці.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_9 06 червня 2018 року о 14 годині 35 хвилин під час проведення масових заходів, а саме обіду житлової зони, направився не до сектору у якому проживає, а до міжзонного контрольно-пропускного пункту, де підбурював інших засуджених до протиправних дій та виламав калитку, яка веде до контрольно-пропускного пункту № 2, чим порушив пункт 2 Розділу ІІІ, пункту 1 Розділу ХVІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарання, п. 4 ст. 107 КВК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частинами 1, 6 статті 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Забезпечення права на захист є однією з основних засад кримінального провадження, як зазначено в пункті 13 частини 1 статті 7 КПК України.

Відповідно до ст. 20 КПК України засуджений має право на захист, яке полягає в наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно із ч.5 ст.539 КПК України у судове засідання викликається засуджений. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обовязковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дані вимоги закону суд першої інстанції належним чином не виконав, оскільки у порушення вимог ч.5 ст.539 КПК України провів судове засідання від 15 червня 2018 року без участі ОСОБА_9 , що є порушенням прав засудженого на його участь у судовому засіданні.

Наявне в матеріалах справи повідомлення про те, що відсутня технічна можливість провести судове засідання в режимі відеоконференції (а.п.29) не позбавляло можливості суд провести судове засідання за особистої участі засудженого, який відмовився підписувати заяву про розгляд справи без його участі (а.п.20).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого.

Згідно із ч.3 ст.43 КПК України засуджений має права обвинуваченого, передбачені статтею 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

Враховуючи наведене, ухвала щодо ОСОБА_9 не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції у відповідності до ст. 415 КПК України.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені в цій ухвалі, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону.

Колегія суддів не вдається до обговорення обґрунтованості апеляційної скарги засудженого, оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України такі вимоги не можуть бути вирішеними судом апеляційної інстанції наперед, а тому доводи вищезазначеної апеляційної скарги слід перевірити при новому судовому розгляді.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2018року задовольнити частково.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2018 рокущодо засудженого ОСОБА_9 скасувати, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 я