справа № 208/2382/18
№ провадження 1-кс/208/736/18
УХВАЛА
Іменем України

29 квітня 2018 р. м. Кам`янське
встановив:
Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, пославшись на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання, просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Прокурор підтримав клопотання з підстав, наведених слідчим.
Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, прохав застосувати більш м`який запобіжний захід, послався на необхідність догляду за хворою бабусею.
Захисник в судовому засіданні прохав застосувати більш м`який запобіжний захід, слідчому судді пояснив, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, навчається на денному відділенні вищого навчального закладу, крім того, на його думку, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України сумнівна, оскільки наразі не проведена судово-медична експертиза трупа ОСОБА_7 та не встановлено, що вона померла саме від нанесених їй тілесних ушкоджень а не з інших причин.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 27 квітня 2018 року, приблизно з 19.00 год. до 23.50 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 перебував у центральній частині міста Кам`янське де вживав спиртні напої. Надалі, приблизно о 00.10 год. 28.04.2018 року ОСОБА_5 захотів справити свої природні потреби, для чого вирушив за будівлю магазину «Варус», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Зайшовши за вказану будівлю, перебуваючи навпроти будинку №4 «А» по вул. Г.Романової в м Кам`янське, де знаходиться гаражне приміщення та труби теплотраси, ОСОБА_5 почав справляти свої природні потреби, у цей час на трубах біля нього лежала раніше йому незнайома ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виразила своє невдоволення на дії ОСОБА_5 . В цей момент у ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник прямий злочинний умисел, направлений на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 зламав гілку з дерева, яке знаходилось поруч та зазначеною гілкою наніс один удар в область голови ОСОБА_7 , внаслідок чого остання впала з труб у протилежну сторону від ОСОБА_5 на землю. Після чого ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння умисних тілесних ушкоджень, перестрибнув зазначені труби та почав наносити множинні удари зазначеною палицею в область голови ОСОБА_7 .
У результаті злочинних дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді пошкодження в лобно-тімяній області зліва, рана орієнтована ззаду на перед з лоскутоподібними краями, края лоскотів рани місцями розчавлені, в області лівої брові рана орієнтована більш горизонтально, місцями з дрібно фестончастими краями, такого ж характеру рани лучеподібної форми на лобі з ліва, в лівій біліцуватій області, в області лівої щоки та підборідді з ліва, навколо обох очей синці синюшного кольору, на слизовій верхньої та нижньої губ рани з фестончастими краями з крововиливами навколо, по тильній поверхні лівої кисті у основи другого пальцю поверхнева лоскутоподібна рана.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
На думку слідчого, вина останнього повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протокол огляду місця події та трупу, в ході котрого було вилучено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , протоколом огляду квартири за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкає сам підозрюваний, в ході котрого були вилучені речі ОСОБА_5 , зі слідами бурого кольору, протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході котрого останній пояснив, як саме він вчинив даний злочин. Також вилучено на місці події гілку, якою ОСОБА_5 , наносив тілесні пошкодження потерпілій ОСОБА_7 .
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно вимог ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, правової кваліфікації кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає реальними, обґрунтованими та доведеними ризики переховування від органу досудового розслідування та/або суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та вчинення іншого кримінального правопорушення з огляду на обставини злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , а саме можливе вчинення його у стані алкогольного сп`яніння, мотив злочину, характер, спосіб нанесення та кількість тілесних ушкоджень, виявлених під час огляду трупа ОСОБА_7 . Підозрюваний не має достатнього ступеню соціальних зв`язків, які б спростували ризик залишення меж міста, області або країни з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.
Враховуючи, що санкція ч.2 ст.121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, слідчий суддя не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.
Щодо посилання захисника ОСОБА_6 на невідповідність правової кваліфікації злочину наявним наразі обставинам, зокрема відсутності висновку СМЕ, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З досліджених слідчим суддею матеріалів кримінального провадження вбачається, що зібрана доказова база відповідає наведеним вище критеріям. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні від 10.02.2011 р. у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 р. у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 р. у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобовязаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання слідчого судді, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, а саме не зможе утримати підозрюваного від переховування від органу досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті. Слідчий суддя вважає, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованою підозрою заподіяння тілесних ушкоджень, які призвели до смерті особи, застава встановленню не підлягає.
Керуючись статтями 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.06.2018 року.
Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1