Справа № 484/2268/18
Провадження: № 1-кп/484/291/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000541, по обвинуваченню

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садове Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має повну середню освіту, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:

03.03.2018р. приблизно о 14:10год. ОСОБА_3 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету нападу з метою заволодіння чужим майном, прийшов до приміщення фінансової установи ТОВ "Компаньйон Фінанс", яке розташоване за адресою: вул. Одеська, 123-6/2 в м. Первомайську Миколаївської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений, закривши обличчя шарфом, шляхом вільного доступу, зайшов до приміщення та, вставши навпроти провідного менеджера з надання кредитів ТОВ "Компаньйон Фінанс" ОСОБА_7 , дістав правою рукою із-за пояса штанів, заздалегідь приготовлений предмет, візуально схожий на пістолет, який направив у її бік, тим самим погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, яку остання сприйняла як реальну. Після чого ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_7 , що це пограбування. Потерпіла сприйнявши погрозу ОСОБА_3 , як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, натиснула екстрену кнопку виклику охорони, яка розміщена з тильної сторони столу, за яким вона працювала. В свою чергу, ОСОБА_3 , побачивши, що потерпіла викликала охорону, заховав предмет, зовні схожий на пістолет за пояс, та вибіг з приміщення ТОВ "Компаньйон Фінанс", побігши в невідомому напрямку.

Обвинувачений у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, увчиненому розкаявся, однак від надання пояснень відмовився на підставі ст.. 63 Конституції України. При цьому він зазначив, що в обвинувальному акті викладені всі обставини вчинення ним злочину, завдану майнову шкоду потерпілим він відшкодував добровільно. Просив не призначати йому суворе покарання.

Потерпіла надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та вказала, що обвинувачений добровільно відшкодував їй завдану шкоду, претензій до нього вона не має та просить суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що 03.03.2018р. приблизно о 14:10год. ОСОБА_3 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном в приміщенні фінансової установи ТОВ "Компаньйон Фінанс", яке розташоване за адресою: вул. Одеська, 123-6/2 в м. Первомайську Миколаївської області, на провідного менеджера з надання кредитів, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для її життя та здоров`я.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 187 КК України якнапад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій).

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Прокурор під час розгляду справи просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та звільнити його від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України з випробування з іспитом строком на 3 роки.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, на обліку лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, є осудним, має малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, те, що потерпіла просила суворо його не карати.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, обставини вчинення злочину, незважаючи на ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дають підстави для призначення покарання в межах санкцій ч.1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі та свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання, з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
На думку суду таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений. Речові докази та судові витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки. Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

СУДДЯ: