Справа №504/1535/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2018 року Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Лиманського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Луковиця Герцаївського району Чернівецької області, громадянина України, одруженого, має на утриманні н/л дитину 2016 р.н., освіта середня спеціальна, військовослужбовця військової служби за контрактом, механіка-водія 2 відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ст.408 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді механіка водія 2 відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , у військовому званні «солдат», діючи умисно, з метою ухилитися від обов`язків військової служби, о 08 год. 00 хв. 26.10.2014р. не з`явився на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , та ухилявся від проходження військової служби до 14 год. 00 хв. 22.03.2018р., проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що 18.01.2012р. він був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за контрактом. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 18.01.2012р. його було зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта зазначеної військової частини. В цей же день він уклав контракт про проходження військової служби у ЗС України. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2012р. його призначено на посаду механіка водія 2 відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону зазначеної військової частини та поставлений на всі види забезпечення. З 17.07.2014р. він проходив лікування у Військово- медичному клінічному центрі Південного регіону у період до 25.10.2014р. включно. 26.10.2014р. він повинен був прибути до місця розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), для подальшого виконання обов`язків військової служби. Проте, він умисно з метою ухилитися від обов`язків військової служби, 26.10.2014р. о 08 год. 00 хв. не з`явився на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , та ухилявся від проходження військової служби до 14 год. 22.03.2018р., проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. 22.03.2018р. о 14 год. він добровільно прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, заявив про себе та вчинений ним злочин та приступив до виконання обов`язків військової служби. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.408 ч.1 КК України, за ознаками дезертирства, тобто нез`явлення на службу з лікувального закладу з метою ухилитися від військової служби.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проходження служби, має на утриманні н/л дитину 2016 р.н., скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії середньої тяжкості відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині), те, що останній брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_5 міри покарання у виді позбавлення волі, можливим застосувати дію ст.75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст.349, 371-373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку ОСОБА_5 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину) і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_5 як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини НОМЕР_1 , а після звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1