ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3830/18
Провадження № 1-кс/210/1389/18

"25" липня 2018 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000968,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на на бездіяльність слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_4 . В обґрунтування скарги, заявник посилається на ті обставини, що відповідно до його заяви про злочин від 31.05.2018 року йому завдано майнової та моральної шкоди на значну суму. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07.06.2018 року скарга про невнесення відомостей до ЄРДР задоволена. Відомості внесено до ЄРДР. 02.07.2018 року скаржник надав клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000968 за ч. 1 ст. 353 КК України, але 03.07.2018 року слідчим було винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, оскільки кримінальне правопорушення скоєне не стосовно скаржника, отже відсутні підстави у визнанні його потерпілим. Скаржник просить визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , щодо ознайомлення скаржника з правами та обов`язками потерпілого після подачі заяви про скоєння стосовно нього кримінального злочину; скасувати постанову слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , від 03.07.2018 року у кримінальному провадженні № 0000968 за ч. 1 ст. 353 КК України про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 ; зобов`язати слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000968 за ч. 1 ст. 353 КК України від 11.06.2018 року.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 , присутній не був, надав зачву про розгляд справи за його відсутності, просис скаргу задовольнити.

Прокурор в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав до суду матеріали кримінального провадження № 0000968.

Слідчий суддя, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, визнав за можливе розглянути скаргу у відсутність слідчого, так як відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідиши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07.06.2017 року внесено відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України та відкрите кримінальне провадження за № 0000968 від 11.06.2018 року.

Також встановлено, що 03.07.2018 року слідчим СВ Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 02.07.2018 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000968.

Слідчий суддя розглядає скаргу в межах заявлених вимог та керуючись ст.303 КПК України, яка містить перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до суду.

Вирішуючи скаргу, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно ст. 303 ч.1 п.5 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, а саме: рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до положень ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч.2 ст.91 КПК України процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Згідно із ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих ( розшукових) дій та негласних слідчих дій, витребування від юридичних та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, допиту свідків та проведення інших процесуальних дій передбачених цим Кодексом (ст.93 ч.2 КПК України). Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч.2 ст.94 КПК України).

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно з статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається з матеріалів скарги, досудове розслідування здійснюється за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 353 КК України, а саме: самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь.

03.07.2018 року слідчим СВ Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим. Однак в зазначеній постанові не викладено обставин, що розслідуються, не викладено фактів на підставі яких слідчий дійшов висновку про відсутність майнової та моральної шкоди.
Слідчий суддя вважає, що оскільки, фактично ОСОБА_3 не допитаний в якості свідка, тобто встановити, чи є підстави у ОСОБА_3 бути потерпілим, слідчий суддя не має можливості, на підставі цього слідчий суддя вважає, що постанова слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , є передчасною та при відсутності його показань, порушує його права, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню.
Крім того, слідчий суддя, звертає увагу, що вимоги скаржника про зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. У зв`язку з цим вирішення питання про визнання особи потерпілим вирішується ним з урахуванням приписів ст.55 КПК України.

Частина 2 ст. 307 КПК України, містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, а саме: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, рішення, щодо визнання бездіяльності слідчого протиправною, виходить за межі, встановленого ч.2 ст. 307 КПК України, переліку ухвал слідчого судді постановлених за результатами розгляду на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області про відмову у визнанні потерпілим в частині скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в іншій частині відмовити.
Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000968 задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 03.07.2018 року у кримінальному провадженні № 0000968 за ч. 1 ст. 353 КК України про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 .
В задоволені інших вимог за скаргою - відмовити.

Ухвала слідчого судді в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1