АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/835/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №636/2229/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 24 листопада 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повернуто прокурору.
В обґрунтування прийнятого рішення міський суд вказав, що в обвинувальному акті у відношенні ОСОБА_8 неповно викладені фактичні обставини справи щодо події кримінального правопорушення, а саме не зазначено кому саме належить домоволодіння, звідки відбулося таємне викрадення з проникненням, майна ОСОБА_9 . Крім того, в обвинувальному акті не зазначено, яка вартість кожного з предметів, які були викрадені та не вказано загальну вартість цього майна, а міститься тільки посилання на суму завданої майнової шкоди.
У зв`язку з цим, міський суд дійшов висновку, що формулювання обвинувачення є нечітким, неоднозначним, неконкретним, що порушує право обвинуваченого на захист, у зв`язку з чим повернув обвинувальний акт прокурору з підстав його невідповідності ст. 291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. На думку апелянта, рішення міського суду є незаконним, немотивованим та необґрунтованим. Прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, містить повні та достатні дані щодо фактичних обставин кримінального правопорушення. Посилання суду на відсутність в обвинувальному акті даних про господаря домоволодіння та вартість кожної з викраденої речі і їх сукупну вартість, вважає неправильним та таким, що не свідчить про неконкретність обвинувачення. Також, звертає увагу на те, що судом в ухвалі не вказано, які саме вимоги ст. 291 КПК України порушено прокурором при складанні обвинувального акту. Звертає увагу, що учасники судового розгляду вважали за можливе призначити справу до розгляду, а повернення обвинувального акту буде мати наслідком порушення розумних строків розгляду провадження. Крім того, вказав, що, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд вийшов за межі наданих повноважень при попередньому розгляді справи, вдався до оцінки суті обвинувачення.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; захисника, який вважав ухвалу міського суду законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 24 листопада 2017 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України повернуто прокурору.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що в період часу з 26 по 28 квітня 2016 року він, маючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, проник через вхідні двері, шляхом пошкодження металевої скоби, а саме її вилучення з дерев`яних дверей, яка тримає закриваючий пристрій (навісний замок), у домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки умисно, таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме: кольоровий телевізор «Rainford» TFS5593 С СV8895, виготовлений 21.10.2011р., який був у використанні, без пошкоджень, у справному стані, виробництва Китаю; ВВК караоке DVD-програвач DVP158SI, придбаний 21.10.2011р., який був у використанні, без пошкоджень, у справному стані, виробництва Китаю; DVD - програвач DЕХ DVP 668, придбаний в 2011р., який був у використанні, без пошкоджень, у справному стані, виробництва Китаю, покинувши місце злочину, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на свій власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_8 завдав майнову шкоду потерпілій ОСОБА_9 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2746 від 17.05.2016р., на загальну суму 1416,34 грн., з урахуванням зносу.
Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Вивченням матеріалів кримінального провадження та зазначеного вище обвинувачення стосовно ОСОБА_8 , колегією суддів встановлено, що воно є неконкретним.
Так, даний обвинувальний акт дійсно не містить даних про господаря домоволодіння, звідки відбулося таємне викрадення майна, не зазначена вартість кожного з предметів, які були викрадені та не вказано загальну вартість цього майна.
При цьому, в ухвалі апеляційного суду Харківської області від 17.10.2017 року, постановленій за результатами апеляційного перегляду вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 23.05.2017 року стосовно ОСОБА_8 колегія суддів вказала, що в обвинуваченні не зазначено, яка вартість кожного з предметів, які були вкрадені та не вказана загальна вартість цього майна, а лише міститься посилання на суму завданої майнової шкоди, що не завжди є тотожними категоріями, оскільки матеріальна шкода могла полягати в вартості пошкодженого при проникненні майна, а також у вартості відновлюваного ремонту пошкодженого майна.
Для кваліфікації дій особи за ст. 185 КК України необхідно встановити вартість кожної з викраденої речі та загальну вартість викраденого, адже крадіжка є злочином з матеріальним складом та законом визначена мінімальна вартість викраденого майна, що дає підстави для кваліфікації дій особи за цим складом злочину.
Також, правильним є посилання міського суду про недоліки обвинувального акту в частині формулювання об`єктивної сторони складу злочину у зв`язку з відсутністю інформації про особу, якій належить домоволодіння, з якого було викрадено майно. Така інформація необхідна для встановлення незаконності проникнення обвинуваченої особи до будинку та, в тому числі, підтвердження належності викраденого майна саме потерпілому.
Вказані недоліки свідчать про порушення органом досудового слідства п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акту, а саме при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулюванні обвинувачення.
Посилання прокурора в апеляції про те, що суд першої інстанції не зазначив, яким саме вимогам ст. 291 КПК України не відповідає обвинувальний акт як на підставу для скасування судового рішення є неспроможним. В оскаржуваній ухвалі міський суд вказав про неконкретність пред`явленого обвинувачення, навівши при цьому мотиви даного висновку. Не зазначення пункту та частини статті КПК України, якою регламентовано вимоги до обвинувального акту, не є достатньою підставою для визнання рішення суду незаконним.
Стосовно інших доводів прокурора колегія суддів зазначає, що при підготовчому судовому засіданні суд має право приймати рішення, передбачені ч. 3 ст. 314 КПК України, в тому числі й про повернення обвинувального акту прокурору. При цьому, суд з`ясовує думку учасників розгляду, але не пов`язаний позицією сторін, приймає рішення на власний розсуд, керуючись законом. Щодо необхідності дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, на що вказує прокурор, апеляційний суд звертає увагу, що неконкретність пред`явленого обвинувачення у даному провадженні вже стала підставою для скасування попереднього вироку стосовно ОСОБА_10 , а тому, для розгляду справи в найкоротші строки, прокурору слід усунути недоліки обвинувального акту.
Твердження прокурора в апеляції про те, що суд вийшов за межі повноважень при підготовчому судовому засіданні є неприйнятним, адже суд не вдавався до оцінки доказів по справі, а лише перевіряв формулювання обвинувачення на його відповідність правовій кваліфікації інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення. При цьому, формулювання обвинувачення дійсно не містить зазначених в ухвалі міського суду та даній ухвалі обставин, що є обов`язковими для доказування складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Неусунення даних недоліків обвинувального акту може призвести до порушень прав обвинуваченого на захист та неможливості реалізації ним процесуальних прав, передбачених п.п. 1,5 ч. 3 ст. 42 КПК України, згідно із якими обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують; давати пояснення, показання з приводу підозри, обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати.
Наведене спростовує доводи апеляційної скарги, у зв`язку з чим вона задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору залишається без змін, як така, що постановлена із додержанням норм матеріального та процесуального права, є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 24 листопада 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді: