Провадження № 1-кс/344/8745/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0003992 від 03.11.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначила, що 02.11.2018 року близько 19:30 год., ОСОБА_5 перебував біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_1 . В цей час із вхідних дверей даного під`їзду на вулицю вийшла ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_5 побачивши ОСОБА_7 з хуліганських спонукань та з метою провокації конфлікту, використавши незначний привід, почав виражатися в сторону потерпілої ненормативною лайкою з приводу того, чому остання не притримала вхідні двері, оскільки ОСОБА_5 хотів зайти у під`їзд. ОСОБА_7 побачивши ОСОБА_5 та розуміючи, що ніколи раніше його тут не бачила і що він не проживає у даному будинку, відповіла останньому, щоб йому відчинив двері під`їзду той, до кого він іде.

На слова ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відреагував агресивно та перебуваючи в громадському місці, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, проявляючи при цьому елементи вседозволеності та зверхності, грубо порушуючи громадський порядок, підбіг до ОСОБА_7 та умисно наніс потерпілій один удар рукою в область потиличної ділянки голови та один удар рукою в область спини, спричинивши останній відповідно до довідки МКЛ № 1 від 02.11.2018 тілесні ушкодження у вигляді забою потиличної ділянки голови.

У подальшому, на прохання ОСОБА_7 про допомогу, на вулицю вибіг її чоловік ОСОБА_9 , побачивши якого, ОСОБА_5 покинув місце події, направившись у невідомому напрямку.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2018 року близько 06:40 год., ОСОБА_10 приїхав на автомобілі таксі до магазину «Стрілець», що знаходиться біля будинку № 22А по вул. Довженка, в м. Івано-Франківську, де мав зустрітися зі своїм товаришем. Близько 06:45 год., із двору будинку № 22А, в сторону ОСОБА_10 , на велосипеді виїхав ОСОБА_5 . Під`їхавши до ОСОБА_10 , ОСОБА_5 зробив йому зауваження з приводу того, що ОСОБА_10 був одягнений в сонцезахисних окулярах, на що ОСОБА_10 відповів на кшталт «а що не можна?». Після чого, ОСОБА_5 , будучи обуреним такою відповіддю, зупинився біля ОСОБА_10 , та перебуваючи в агресивному стані, безпричинно почав вживати слова ненормативної лексики в сторону ОСОБА_10 .

У подальшому, ОСОБА_5 діючи умисно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, схожого на пістолет, призначеного для спричинення тілесних ушкоджень, виявляючи своє зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних норм поведінки та моралі, направив вказаний предмет в сторону потерпілого ОСОБА_10 , який в свою чергу сприйняв хуліганські дії ОСОБА_5 як реальну загрозу його життю і здоров`ю та почав відходити назад.

У свою чергу, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, із предмету, схожого на пістолет, здійснив кілька вистрілів у тіло та один вистріл в ділянку голови ОСОБА_10 , спричинивши останньому відповідно до довідки з Центральної міської клінічної лікарні від 03.11.2018 року тілесні ушкодження у вигляді пошкодження шкіри тім`яної ділянки голови (кулька від пневматичної зброї); множинних саден шкіри передньої поверхні лівого передпліччя та правого плеча, ділянки передньої поверхні реберної дуги зліва, лівої ключичної ділянки та двох саден ділянки лопатки зліва.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вири Сарненського району Рівненської області, житель АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, неодружений, інвалід 3 групи, раніше не судимий.

4 листопада 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296 та ч. 4 ст. 296 КК України.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких є тяжким, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років та усвідомлює неминучість покарання за його вчинення. Крім того, підозрюваний скрився відразу після скоєння кримінальних правопорушень; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомо їх анкетні дані та місце проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки як вбачається з поведінки підозрюваного, вчинивши один злочин 02.11.2018, наступного дня він вчиняє інший уже більш тяжкий злочин.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не можливо, оскільки ОСОБА_5 вчинив насильницький злочин із застосуванням зброї і не виключатиметься можливість вчинення ним нового умисного злочину. Крім того, враховуючи, що зброя, з якої здійснював постріли ОСОБА_5 працівниками поліції не знайдена під час проведення огляду місця події та відповідно не вилучена і підозрюваний не видав її в добровільному порядку, він може продовжити вчиняти інші умисні злочини із застосуванням цієї ж зброї. Також, в органу досудового розслідування наявна інформація про перебування ОСОБА_5 на психіатричному обліку, у зв`язку із чим він маючи у володінні зброю становить небезпеку для суспільства.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не можливе, оскільки такий вид запобіжного заходу не виключатиме ризики впливу підозрюваного на свідків та потерпілого у ході спілкування з останніми.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки неможливе, оскільки до органу досудового розслідування не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки.

З урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , вчинені із застосуванням насильства, є необхідність не визначати розмір застави.

Перелічені ризики є достатніми для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечила, оскільки вважає зазначені прокурором ризики недоведеними, просила застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 4 листопада 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296 та ч. 4 ст. 296 КК України, відповідальність за які відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_11 , протоколами впізнання з потерпілими та свідком, протоколами огляду місця події та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи наведене вважаю, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 зазначених вище злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я (інвалід 3 групи, перебуває на обліку в ОПНЛ № 3) та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, не працює, неодружений та раніше не судимий.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею враховується дані про особу підозрюваного, обставини вчинення злочинів, тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, підтверджують існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому клопотання слід задовольнити частково та, враховуючи, що підозрюваний являється інвалідом 3 групи та потребує щомісячного лікування, застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів без визначення розміру застави.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш мяких запобіжних заходів та обґрунтування обовязків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час обставини, які зазначені його захисником, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі характеризують підозрюваного, і не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів - до 02 грудня 2018 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 05 листопада 2018 року.