н/п 1-кп/490/291/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0004398, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого 23.01.2014 року Калузьким районним судом Калузької області Російської Федерації, за злочин передбачений ч.1 ст.228 КК РФ до позбавлення волі на срок 9 місяців, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ;
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2017 року приблизно о 23-00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в районі перетину проспекту Центрального та вул. Декабристів у м. Миколаєві, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки "Samsung" Galaxy J7, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , вартістю 4200 грн., що належить потерпілому ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. В результаті таємного викрадення чужого майна ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4200,00 грн.
Таким чином, органом досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав частково та повідомив, що дійсно 06.10.2017 року він близько 23-00 год. проходив вулицю в районі перетину пр. Центрального та вул.Декабристів у м.Миколаєві, побачив, що біля дерева, обпершись на стовбур, стояв нетверезий чоловік, а біля його ніг, десь на відстані близько 0,5 м., лежав мобільний телефон. Він розумів, що мобільний телефон належить цьому чоловікові, однак, вважав, що той загубив телефон, а він, поки його ніхто не бачить, цей телефон знайшов. Піднявши телефон, він запропонував чоловікові присісти на лавку, та останній на його слова через стан сильного сп`яніння, не реагував. Тому він пішов далі, попрямувавши до ломбарду, де вказаний знайдений мобільний телефон здав до ломбарду.
На даний час він розуміє, що вчинив злочин, у вчиненому кається.
Заявлений потерпілим цивільний позов визнає частково у сумі 4200 грн.
Зважаючи на позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , його вина у вчиненні інкримінованого злочину поза розумним сумнівом підтверджується сукупністю доказів, що були дослідженні під час судового розгляду.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.10.2017 року, ОСОБА_6 повідомив, що 06.10.2017 року приблизно з 22-00 до 00-00 год. невстановлена особа таємно шляхом вільного доступу заволоділа його майном - мобільним телефоном марки "Samsung" Galaxy J7.
Факт належності йому зазначеного мобільного телефону потерпілий підтвердив шляхом надання чеків на його придбання.
Під час огляду місця події, як слідує із протоколу від 07.10.2017 року, слідчим була оглянута ділянка місцевості, біля будинку №21 по вул.Декабристів у м.Миколаєві. В ході даної слідчої дії нічого не виявлено та нічого не вилучено.
Відповідно до повідомлення "Ломбард "Гроші тут" ОСОБА_3 06.10.2017 року о 23-23 год. здав до ломбарду мобільний телефон марки "Samsung" Galaxy J7.
Як слідує із довідки ФОП ОСОБА_7 , вартість мобільного телефону марки "Samsung" Galaxy J7, у стані б/в станом на 07.10.2017 року складає 4200 грн.
При проведенні слідчого експерименту 18.20.2017 року за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , останній показав, що 06.10.2017року близько 22-30 год. направлявся зі сторони вул.Соборної в напрямку вул.Декабристів. Побачив біля ресторану "Вареники" раніше незнайомого чоловіка у стані алкогольного сп`яніння, якому було зле. А біля нього побачив мобільний телефон, тому він вирішив скористатись безпорадним станом чоловіка, та викрасти вказаний мобільний телефон, розуміючи його належність. Підійшовши до чоловіка, переконавшись, що його дії непомітні, нахилився та підняв із землі мобільний телефон, поклав його у праву кишеню куртки. Вказаний телефон через кілька хвилин відніс до ломбарду, заклав його, за що отримав 3400 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому дав покази про те, що подія сталась приблизно о 23-00 год. 06.10.2017 року. Він погано пам`ятає події того дня, оскільки був у стані сп`яніння, та крім того, отримав удар по голові. Так, він в цей час повертався додому після розпиття спиртних напоїв із друзями, йшов по вулиці на перехресті пр.Центрального та вул.Декабристів, коли йому стало зле через вживання алкоголю, він обперся на дерево, та в цей час відчув, що у нього з кишені витягують телефон, а потім послідував удар по голові, від чого він знепритомнів. Нападника він не бачив, та чи йшов хтось за ним також не помітив. Як потім добирався до дому, не пам`ятає, отямився вже вдома наступного дня, зі слідами тілесних ушкоджень. Тоді він пішов до поліції та заявив про напад на нього та викрадення належного йому мобільного телефону.
Однак, зазначені покази потерпілого у судовому засіданні суд ставить під сумнів, так як вони суперечать і його заяві до поліції, згідно якої він зазначив, що у нього таємно викрали мобільний телефон, і його доводам, викладеним у цивільному позові, де він зазначив про те, що саме обвинувачений 06.10.2017 року близько 23-00 год. наніс йому удар в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин носу та правої вушної раковини, після чого він впав на землю, а обвинувачений, скориставшись його безпорадним станом, з кишені куртки викрав мобільний телефон марки "Samsung" Galaxy J7, тоді як в судовому засіданні, зазначив, що коли він обперся на дерево, через те, що йому стало зле, він відчув, що хтось шукає по його кишенях, а тоді відчув удар по голові, від чого впав, при цьому не бачив нападників.
Зважаючи на стан сп`яніння потерпілого, ту обставину, що він не пам`ятає всіх подій того вечора, не виключено, що мало місце і крадіжка мобільного телефону, як про це зазначає обвинувачений ОСОБА_3 , і нанесення тілесних ушкоджень іншою особою. Крім того, як слідує із пояснень учасників провадження та потерпілого, за фактом заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень окремо внесені відомості до ЄДРДР.

Доводи обвинуваченого про те, що він не вчиняв крадіжку майна потерпілого, а знайшов мобільний телефон, суд визнає неспроможними, оскільки ОСОБА_3 розумів належність вказаного мобільного телефону потерпілому, при цьому будь-яких заходів щодо повернення майна потерпілому не вжив, а навпаки забрав телефон та одразу відніс його до ломбарду, отримавши за нього грошові кошти.
Тобто, його дії суперечать положенням ст. 337 ЦК України, відповідно до яких, особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі і повернути знайдену річ цій особі.
Зазначені доводи обвинуваченого суд розцінює як його бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено факт таємного викрадення мобільного телефону, належного потерпілому, що підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме: показами обвинуваченого, потерпілого, протоколом прийняття заяви про крадіжку, повідомленням із ломбарду.
Згідно ст. ч.1-3 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та кваліфікує його дії, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, його особу, а саме те, що він раніше судимий, має певне місце проживання, перебуває на проф. обліку у нарколога з 15.05.2017 року, з діагнозом зловживання опіоїдами, знаходився на обліку у психіатра з діагнозом "емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип на резидуально-органічному фоні і низької норми інтелекту", обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 378 від 22.11.2017 року, ОСОБА_3 страждає в даний час та страждав в період, о якого відноситься інкриміноване йому діяння психічним розладом - емоційно нестійким розладом особистості у стадії компенсації, епізодичне вживання опіатів, канабіса. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння він міг давати звіт своїм діям та керувати ними. В даний час він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.
Згіднодосудової доповіді, підготовленої ст. інспектором Центрального районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_9 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, тому уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення чи обмеження волі можливе.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, покарання у вигляді громадських робіт, яке суд вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення із обвинуваченого 10812,86 на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню та позов в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 грн. - залишенню без розгляду.

В обґрунтування заподіяння матеріальної шкоди позивач зазначив, що обвинувачений 06.10.2017 року близько 23-00 год. наніс йому удар в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин носу та правої вушної раковини, після чого він впав на землю, а обвинувачений, скориставшись його безпорадним станом, з кишені куртки викрав мобільний телефон марки "Samsung" Galaxy J7 вартістю 7948,86 грн. та грошові кошти в сумі 600 грн. 07.10.2018 року він звернувся до поліції з заявою про скоєний злочин, а з приводу тілесних ушкоджень - до Миколаївського міського травматичного пункту, де були виявлені зазначені тілесні ушкодження. В подальшому він проходив амбулаторне лікування, на яке витратив медикаменти на загальну суму 2214 грн. Таким чином обвинувачений заподіяв йому матеріальну шкоду на суму 10812,86 грн. Крім того, діями обвинуваченого йому була заподіяна моральна шкода, яку він оцінив у 15000 грн.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Факт заподіяння потерпілому матеріальної шкоди у розмірі 4200 грн., як зазначено в обвинувальному акті, обвинувачений не оспорює, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4200 грн. обвинувачений визнав.

Заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, із ОСОБА_3 слід стягнути на користь потерпілого заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 4200 грн.

Позов в частині, що перевищує суму 4200 грн. не підлягає задоволенню, оскільки потерпілий не надав суду доказів на підтвердження вартості мобільного телефону станом на час крадіжки, та ним не надано доказів того, що саме обвинувачений заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, та виходить за межі пред`явленого обвинувачення.

Позовні вимоги відповідно до вимог п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 грн. підлягають залишенню без розгляду на підставі заяви потерпілого про залишення частини позовних вимог без розгляду, поданої ним до початку розгляду справи по суті.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185КК України і призначити йому покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 в частині відшкодування матеріальної шкоди, задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 4200 грн.
В задоволенні решти частини позову про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди, залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1