Справа № 197/489/18
Провадження № 1-кс/177/325/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2018

Слідчий суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання слідчого Широківського ВП КВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 01.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,
за участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
Слідчим відділом Широківського ВПКВП ГУНП у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 01.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
Слідчий в клопотанні, просить накласти арешт на сільськогосподарську культури засіяні на земельній ділянці з кадастровим номером :13:004:0193, площею 62.6263 гектари, що розташована поблизу с.Кошове Широківського району Дніпропетровської області, яка належить державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, шляхом заборони будь-кому розпоряджатись будь-яким чином та використовувати його до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту, окрім слідчого та прокурора для забезпечення збереження вказаного речового доказу та подальшого звернення врожаю в дохід держави, законних власників та забезпечити здійснення охорони посіву соняшника, засіяного на земельній ділянці з кадастровим номером :13:004:0193, що розташована поблизу с. Кошове на території Благодатнівської сільської ради Широківського району, Широківським ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.
В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що невідома особа самовільно зайняла земельну ділянку площею 62.6263 гектар, з кадастровим номером 225883300:13:004:0193 розташованої поблизу с. Кошове Широківського району Дніпропетровської області, яка відноситься до земель державного запасу, та резерву Широківського району Дніпропетровської області, та належать державі в особі Головного управління Держгеокадстру у Дніпропетровській області, шляхом зоріння та засіяння їх сільськогосподарськими культурами.
Проте, 05.06.2018 в ході проведення огляду місця події, земельної ділянки площею 62.6263 га, розташованої поблизу с. Кошове Широківського району Дніпропетровської області, яка відноситься до земель державного запасу, та резерву, на ґрунтовому покритті поля виявлено наявність посіву сільськогосподарських культур (соняшника), у задовільному стані, на стадії початкового росту.
05.06.2017 до відділу у Широківському районі Держгеокадастру у Дніпропетровській області направлено вимогу щодо надання інформації про вказану земельну ділянку, та 05.06.2018 отримано відповідь з зазначенням, що Розпорядженням голови Широківської РДА від 07.12.2012 № 822-р-12 розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для фермерського господарства, який на даний час не погоджений в установленому законом порядку, але на даний час дане розпорядження втратило чинність.
Крім того, встановлено, що дана земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, обліковується як землі запасу, належить, до державної власності, у відповідності до реєстру речових прав та інших речових прав. Відповідно 05.06.2018 земельну ділянку з кадастровим номером:13:004:0193, площею 62.6263 гектари, що розташована поблизу с.Кошове Широківського району Дніпропетровської області, а також посіви соняшника на зазначеній земельній ділянці - визнано в якості речового доказу.
В зв`язку з чим виникла необхідність забезпечити збереження речових доказів у кримінальному провадженні - посіву соняшника, засіяного на земельній ділянці з кадастровим номером :13:004:0193, площею 62.6263 гектари, що розташована поблизу с. Кошове Широківського району Дніпропетровської області, яка належить державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Прокурор ОСОБА_5 , в судовому засіданні клопотання змінив, зазначивши, що не підлягає задоволенню вимога про надання дозволу на розпорядження арештованим майном слідчим та прокурором, в іншій частині підтримав та просив задовольнити. Прокурор ОСОБА_4 висловила аналогічну думку.

Розглянувши зазначене клопотання, вислухавши думку прокурорів, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в його задоволенні з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що СВ Широківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 197-1 КК України,відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000302 від 01.06.2018 року.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з вимогами ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 ч.1 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України є земельна ділянка, як об`єкт права власності. Санкція зазначеної норми закону не містить додаткового покарання у вигляді конфіскації посівів або врожаю.
Посіви соняшника не є предметом кримінального правопорушення.
Зазначене майно не підлягає спеціальній конфіскації, у випадках передбачених ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.
Відомостей про наявність цивільного позову у кримінальному провадженні № 0000302 прокурором не зазначено, питання щодо накладення арешту на посіви соняшника саме з метою забезпечення цивільного позову не порушувалося, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням не встановлений.
Відповідно доч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
В судовому засіданні прокурор пояснив, що арешт необхідно накласти на посіви соняшнику в зв`язку з тим, що вони можуть бути знищенні особою, яка їх посіяла, однак вказані пояснення не чим не обґрунтовані та базуються на припущеннях, що є не допустимим.
Однією із засад кримінального провадження є недоторканість права власності, яка передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст. 16 КПК України).
Порядок такого обмеження права власності як арешт майна регламентований Главою 17 КПК України і відповідно до ч. 1 ст. 171 якої, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Частина 2 статті 171 визначає, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3)документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
В порушення п.2 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні не визначено перелік та вид майна, яке належить арештувати. Саме лише посилання - соняшник не свідчить про ідентифікацію майна, яке підлягає арешту. В клопотанні відсутні будь-які ознаки такого соняшника (його назву, сорт, об`єм, вартість тощо).
Тому, слідчий суддя вважає, що наведене у клопотанні формулювання предмету, який слід арештувати не дає суду можливості визначитись із чітким предметом та об`ємом майна, яке підлягає арешту, що унеможливлює розгляд клопотання.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
До матеріалів клопотання долучено копію протоколу огляду місця події від 05.06.2018 року, зазначена копія не належної якості та оформлена таким чином, що позбавляє можливості ознайомитись з його змістом, що в свою чергу свідчить про не надання оригіналів або копій документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України).

До матеріалів клопотання долучено інформацію з Державного реєстру (а.с.10) сформовану «… ОСОБА_6 , Прокуратура Дніпропетровської області», який відповідно до витягу з ЄРДР (а.с.3) не є процесуальним керівником в даному кримінальному провадженні. Також додана копія документу, який має назву Карта України з відмітками виконаними кульковою ручкою (а.с.8), данні документи не можуть взяті слідчим суддею до уваги, оскільки вони не містять ідентифікаційних ознак з даним кримінальним провадженням та не завірені належним чином.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні зазначається документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
З клопотання та матеріалів які до нього додано виходить, що на даний час не встановлено особу, яка самовільно зайняла, та відповідно, якій належить майно, що необхідно арештувати. Така обставина унеможливлює розгляд клопотання, так як слідчий суддя повинен розглядати його за участі власника такого майна, недотримання зазначених вимог може призвести до порушення прав та інтересів особи яка є власником такого майна. Будь-яких даних про особу яка здійснила такий посів матеріали клопотання не містять.
З матеріалів клопотання неможливо зробити висновок, яким чином посіви соняшника можуть мати значення речового доказу у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.197-1 КК України, при тому що даний злочин відноситься до злочинів з матеріальним складом, при цьому в матеріалах клопотання відсутні будь-які дані щодо завдання значної шкоди.
Разом з тим, доказів, окрім постанови про визнання речовими доказами, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.
Крім того, слідчий просить задовольнити його клопотання та накласти арешт на майно, визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме, посів сільськогосподарських культур, засіяних на земельній ділянці з кадастровим номером :13:004:0193, площею 62.6263 гектари, що розташована поблизу с. Кошове Широківського району Дніпропетровської області, яка належить державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, що суперечить постанові про визнання і залучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 05.06.2018 року, згідно якої, речовим доказом визнано земельну ділянку з кадастровим номером :13:004:0193, площею 62.6263 гектари, що розташована поблизу с. Кошове Широківського району Дніпропетровської області, яка належить державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, а також посіви соняшника на зазначеній земельній ділянці.
Також є не зрозумілим яким чином слідчий суддя може забезпечити здійснення охорони посіву соняшника, засіяного на земельній ділянці з кадастровим номером :13:004:0193, що розташована поблизу с. Кошове на території Благодатнівської сільської ради Широківського району.
Таким чином, слідчий в своєму клопотанні та прокурори в судовому засіданні не обґрунтували наявність достатніх підстав для накладення арешту, оскільки не доведено, що вказане майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а також що накладення арешту є найбільш доцільною слідчою дією у даному випадку, а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 16, 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволені клопотання слідчого Широківського ВП КВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 01.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: