печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язку, покладеного на підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України молодший радник юстиції ОСОБА_6 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0004320 від 17.11.2017, звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку дії обов`язку, покладеного на підозрюваного ОСОБА_4 разом із запобіжним заходом у вигляді особистого зобов`язання, а також покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, передбачених ч5 ст.194 КПК України. Зокрема прокурор просить продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Новоайдар Луганської області, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, строк дії обов`язку, покладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757 41451/18-к від 28.08.2018 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, продовженого ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/46602/18-к від 21.09.2018, а саме: прибувати до суду, слідчого та прокурора, в межах строку досудового розслідування на два місяці. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування на Ква місяці, наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;утримуватися від спілкування із свідками, підозрюваним, експертами, визначеними слідчим у кримінальному провадженні;носити електронний засіб контролю;не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає місто Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду;здати на зберігання слідчому документи, що дають право на виїзд і в`їзд і Україну.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 під час його розгляду та обґрунтовано наступним. Слідчими управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України розслідується кримінальне провадження № 0004320 від 17.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 371, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 384 КК України, а також за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 328 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, та за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 328 КК України в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001.

У даному кримінальному провадженні 21.08.2018 здійснено повідомлення про підозру колишньому старшому оперуповноваженому в особливо важливих справах відділу організаційно-аналітичної роботи управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 328 КК України, а саме в розголошенні відомостей, що становлять державну таємницю, особою, якій ці відомості були довірені або стали відомі у зв`язку з виконанням службових обов`язків, за відсутності ознак державної зради або шпигунства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також колишньому заступнику начальника управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 328 КК України, а саме в організації - керуванні розголошенням відомостей, що становлять державну таємницю, особою, якій ці відомості були довірені або стали відомі у зв`язку з виконанням службових обов`язків, за відсутності ознак державної зради або шпигунства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Підозра, повідомлена ОСОБА_4 , обґрунтовується доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме:

висновками державного експерта з питань таємниць - Голови Національної поліції України №4-2018 від 23.02.2018 та №13/01/3671дск від 05.12.2017 за результатами судових експертиз щодо віднесення інформації у сфері державної безпеки та охорони правопорядку до державної таємниці;висновком експерта №95/1 від 31.07.2018 за результатами судово- почеркознавчої експертизи, складений експертом Українського науково- дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ, яким підтверджено, що на частині з вилучених у ОСОБА_7 матеріальних носіїв секретної інформації наявні рукописні записи та підписи ОСОБА_7 та на одному секретному документі - рукописний підпис ОСОБА_4 ;завіреною копією протоколу обшуку від 28.12.2016 з відеозаписом;завіреними копіями зобов`язань ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у зв`язку з допуском до державної таємниці;завіреними копіями доручення ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 06.10.2016, супровідних листів управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України про направлення та шістнадцяти рапортів ОСОБА_4 на виконання цього доручення, а також записами в журналі обліку вихідних та внутрішніх документів, журналі обліку вхідних документів;спеціальним дозволом на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, виданим УСБУ в Одеській області;матеріальними носіями секретної інформації - документами, вилученими в ході обшуку, які містять державну таємницю; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ;завіреною копією архівної справи «Документи (протоколи, акти) про ліквідацію режимно-секретного органу управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей ДПН НПУ»; Зводом відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 №440; завіреною копією акту УСБУ в Одеській області спеціальної експертизи умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, в управлінні з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України №65/1 1 -7513дек від 09.12.2016; витягом з Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №939 від 18.12.2013;завіреною копією розпорядження ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 01.07.2016 №193 ДСК, відповідно до якого ОСОБА_7 допуск до державної таємниці за формою 2 скасовано;завіреними копіями облікових карток ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про надання та скасування допуску та доступу до державної таємниці.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/41451/18-к від 28.08.2018 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 26.09.2018 включно, але не більше строку досудового розслідування, та зобов`язано прибувати до суду, слідчого та прокурора.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/46602/18-к від 21.09.2018 продовжено до 21.10.2018 включно строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання шляхом продовження строку дії обов`язку прибувати до суду, слідчого та прокурора.

На даний час продовжують існувати ризики, визначені ст. 177 КПК України, які установлені та оцінені слідчими суддями під час застосування та продовження строку запобіжного заходу (обов`язку прибувати до суду, слідчого та прокурора), та свідчать про можливість переховування ОСОБА_4 від слідства та суду, знищення доказів, перешкоджання проведенню досудового розслідування.

Так, після особистого отримання повістки про виклик на 21.08.2018 для вручення письмового повідомлення про підозру, ОСОБА_4 17.08.2018 виїхав закордон, у зв`язку з чим повідомлення про підозру в порядку ч. 1 ст. 278 КПК України направлене в порядку вручення повідомлень за усіма відомими місцями проживання та реєстрації ОСОБА_4 , а також за місцем його роботи - ГУНП в Одеській області.

Виїзд ОСОБА_4 17.08.2018 рейсом Одеса-Тбілісі підтверджено листом ІНФОРМАЦІЯ_2 №5/1/2308 від 20.08.2018.

З листа управління кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області №9/5099 від 17.08.2018 установлено, що наказ про відпустку ОСОБА_4 станом на дату ним виїзду закордон відсутній, натомість готується лише проект відповідного наказу, що свідчить про відсутність передбачених ст. 138 КПК України поважних причин неприбуття ОСОБА_4 за повісткою слідчого про виклик на 21.08.2018, врученою йому особисто 17.08.2018.

Про переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування також свідчить неявка ним за наступними повістками про виклик, скерованими у порядку ч. 1 ст. 135 КПК України: за повісткою від 21.06.2018 про виклик на 04.07.2018 об 10:00 год., скерованою за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , яка повернулась у зв`язку із тим, що «поліція за своє не признає» (відмітка поштаря на конверті);за повісткою від 21.06.2018 про виклик на 04.07.2018 об 10:00 год., скерованою за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , зазначеною в наявній в особовій справі анкеті ОСОБА_4 , яка повернулась у зв`язку із закінченням строку зберігання;за повісткою від 21.06.2018 про виклик на 05.07.2018 об 10:00 год., скерованою за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеною в формі для видачі паспорту для виїзду за кордон ОСОБА_4 , яка повернулась у зв`язку із закінченням строку зберігання;за повісткою від 21.06.2018 про виклик на 05.07.2018 об 10:00 год., скерованою за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , зазначеною в довідці за місцем роботи ОСОБА_4 , інформація про повернення якої на час винесення постанови про оголошення в розшук, відсутня;

за повісткою від 03.08.2018 про виклик на 14.08.2018 об 09:00 год., скерованою за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , інформація про повернення якої на час винесення постанови про оголошення в розшук, відсутня;за повісткою від 03.08.2018 про виклик на 14.08.2018 об 09:00 год., скерованою за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , зазначеною в наявній в особовій справі анкеті ОСОБА_4 , інформація про повернення якої на час винесення постанови про оголошення в розшук, відсутня;за повісткою від 03.08.2018 про виклик на 13.08.2018 об 17:00 год., скерованою за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеною в формі для видачі паспорту для виїзду за кордон ОСОБА_4 , інформація про повернення якої на час винесення постанови про оголошення в розшук, відсутня;за повісткою від 03.08.2018 про виклик на 13.08.2018 об 17:00 год., скерованою за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , зазначеною в довідці за місцем роботи ОСОБА_4 , інформація лро повернення якої на час винесення постанови про оголошення в розшук, відсутня.

Ураховуючи перебування ОСОБА_4 за кордоном та неприбуття ним за особисто врученою йому 17.08.2018 повісткою про виклик на 21.08.2018 для вручення письмового повідомлення про підозру, а також відсутність документально підтверджених відомостей щодо його місцезнаходження на даний час, постановою слідчого від 21.08.2018 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , здійснення якого доручено Одеському управлінню ЛВБ Національної поліції України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2018 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні про застосування запобіжного заходу як на ризик також наводився факт підміни оригіналів доказів на копії, що обумовлено виключно впливовими зв`язками ОСОБА_4 в органах Національної поліції України, який відповідно до наказу ГУНП в Одеській області №311 о/с від 02.03.2018 обіймає посаду заступника начальника відділу поліції - начальника відділу кримінальної поліції Суворовського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області та на нього тимчасово покладено виконання обов`язків начальника відділу ГУНП в Одеській області, та вжиття ним разом з іншим підозрюваним ОСОБА_7 заходів по перешкоджанню проведенню досудового розслідування та знищенню доказів.

Так, на запит слідчого прокуратурою Одеської області 05.06.2018 разом із супровідним листом №04/2/2-6836-16 надано завірені підписом прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_21 та печаткою цієї прокуратури копії шістнадцяти рапортів ОСОБА_4 (сім рапортів від 07.10.2016, шість рапортів від 04.11.2016, три рапорти від 11.11.2016), наявних у кримінальному провадженні №0012656, у яких він доповідає начальнику управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України ОСОБА_11 про необхідність проведення НСРД відносно конкретних громадян, із зазначенням їх повних анкетних та контактних даних (на 14 з цих рапортів ОСОБА_7 за відсутності допуску та доступу до державної таємниці вчиняє відповідні резолюції про надання дозволу), а також супровідного листа №871/40/8ТУ-2016 від 07.10.2016 за підписом т.в.о. начальника управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей ДПН НП України ОСОБА_7 , на 1 арк.

Листом №7/1/318дск від 06.06.2018 начальником ГУНП в Одеській області скеровано до Генеральної прокуратури України завірені копії доручень слідчого та супровідних листів про їх виконання, наявних у кримінальному провадженні №0012656.

Так, разом із цим супровідним листом надано завірені підписом ОСОБА_22 та гербовою печаткою ГУНП в Одеській області, зокрема, копії таких документів:доручення старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 №4/15123 від 06.10.2016, на 3 арк.;супровідного листа з підписом ОСОБА_7 замість начальника управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей ДПН НП України ОСОБА_11 , без дати та номера, на 1 арк.;супровідного листа №871/40/8ТУ-2016 від 07.10.2016 за підписом "3.0. начальника управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей ДПН НП України ОСОБА_7 , на 1 арк.;супровідного листа з підписом ОСОБА_7 замість начальника управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей ДПН НП України ОСОБА_11 , №1003/40/8ТУ-2016 від 04.11.2016, на 1 арк.

Натомість, листом №04/2/2-6836-16 від 22.06.2018 прокуратурою Одеської області повідомлено, що у кримінальному провадженні №0012656, яке розслідується слідчим відділом Приморського ВП ГУНП в Одеській області, наявні замість оригіналів лише кольорові копії 15 з указаних рапортів ОСОБА_4 та одна чорно-біла копія його рапорту, а також кольорові копії наведених по тексту доручення старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 №4/15123 від 06.10.2016, на 3 арк., супровідного листа з підписом ОСОБА_7 замість начальника управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей ДПН НП України ОСОБА_11 , без дати та номера, на 1 арк., супровідного листа №871/40/8ТУ-2016 від 07.10.2016 за підписом т.в.о. начальника управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей ДПН НП України ОСОБА_7 , на 1 арк., супровідного листа з підписом ОСОБА_7 замість начальника управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей ДПН НП України ОСОБА_11 , №1003/40/8ТУ-2016 від 04.11.2016, на 1 арк., відповідність оригіналам яких засвідчив перед цим ОСОБА_22 , проставивши свій підпис та гербову печатку ГУНП в Одеській області.

Ураховуючи викладене, вбачається можливий факт підміни оригіналів документів матеріалів кримінального провадження №0012656 на копії у період часу з 06.06.2018, коли начальником ГУНП в Одеській області надано завірені копії цих документів, до 22.06.2018, коли заступником прокурора Одеської області повідомлено про відсутність оригіналів цих документів у кримінальному провадженні.

За фактом підміни наведених матеріалів кримінального провадження №012656 прокуратурою Одеської області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000614.

Разом з цим, у ході досудового розслідування виявлено факти перешкоджання його проведенню з боку окремих службових осіб ГУНП в м. Києві, якими вживаються заходи до надання недостовірної інформації на запити слідчого під виглядом забезпечення охорони державної таємниці, внесення недостовірних даних до офіційних документів з можливою метою уникнення кримінальної відповідальності колишнім колегою ОСОБА_7 та діючим колегою по службі ОСОБА_4 .

Так, до ліквідаційної комісії ГУМВС України в м. Києві та ГУНП в ш. Києві 14.06.2018 за №23/1/3-32795-14 слідчим скеровано запит про надання копії документів щодо надання та скасування доступу, допуску до державної таємниці ОСОБА_7 під час його роботи в УБНОН ГУМВС України в м. Клєві.

Натомість, листом заступника начальника ГУНП в м. Києві 302дск/125/05/15-2018 від 22.06.2018, для службового користування, повідомлено слідчого про те, що форми 14 (довідки про надання допуску до державної таємниці) за 2015 рік знищені за підписом двох працівників РСО.

Водночас, оригінал довідки форми 14 на ім`я ОСОБА_7 №886 від 18.09.2015 вилучено в ході обшуку 28.12.2016 в приміщенні окремих службових кабінетів управління з обслуговування Одеської, Миколаївської та Херсонської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України, що виключає її знищення за підписом двох співробітників РСО, як стверджується у наведеній відповіді ГУНП в м. Києві.

За даними фактами Національною поліцією України призначено службові розслідування.

Крім того, ОСОБА_4 відмовився надавати зразки підписів, чим намагався перешкодити проведення судово-почеркознавчої експертизи з визначення авторства підпису, виконаного на матеріальному носієві секретної інформації, вилученому в ході обшуку у ОСОБА_7 , про що складено протокол.

27.08.2018 об 15:10 год. співробітниками Одеського управління ДВБ НП України на виконання доручення слідчого затримано ОСОБА_4 , після чого останньому слідчим за участі захисника вручено особисто повідомлення про підозру, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, допитано в статусі підозрюваного, а також надано клопотання про застосування запобіжного заходу та про відсторонення від посади з додатками, після чого поміщено до ІТТ ГУНП в м. Києві.

У порушення ст. 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення» затриманий ОСОБА_4 27.08.2018 без письмового дозволу слідчого спілкувався із своєю дружиною ОСОБА_23 , а також із старшим слідчим в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_24 . При цьому, затриманий ОСОБА_4 без дозволу слідчого окремі речі передав дружині та захиснику, щоб останні не були вилучені оперативними співробітниками, жі його затримали.

Крім того, ОСОБА_23 у приміщення управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України 27.08.2018 провів саме старший слідчий в ОВС ОСОБА_25 , який не включений до складу слідчої групи у кримінальному провадженні.

Зазначені обставини підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 . Більше того, свідок ОСОБА_24 показав, що приблизно місяць тому спілкувався із ОСОБА_4 (допит відбувався 30.08.2018) в центрі міста Одеса неподалік будівлі ГУНП в Одеській області. В ході спілкування ОСОБА_27 розповідав, що його намагаються притягнути до кримінальної відповідальності разом із Шевченком у Генеральній прокуратурі за розголошення державної таємниці, і що в ході обшуку був знайден документ, який йому інкримінують. ОСОБА_24 порадив ОСОБА_27 поїхати до слідчого і розібратися із ситуацією, що склалося.

Натомість, під час допиту підозрюваного ОСОБА_4 04.09.2018, останній, усвідомлюючи неправдивість своїх слів, переслідуючи мету перешкодити досудовому розслідуванню у встановленні істини, показав, що мова про кримінальне провадження у цій розмові із ОСОБА_24 не йшла.

Більше того, допитаний в статусі підозрюваного 04.09.2018 ОСОБА_4 показав, що знає та раніше працював із співробітниками управління внутрішньої безпеки, жкі вручали йому повістку 17.08.2018, а також які, відповідно, на даний час ідійснюють оперативне супроводження досудового розслідування, виконують сдідч: та процесуальні дії за дорученням слідчого.

Також затриманого ОСОБА_4 вночі 28.08.2018 у протиправний спосіб відмовилось приймати ІТТ ГУНП в м. Києві, посилаючись на необхідність його медичного огляду. Натомість, Київська обласна клінічна лікарня відмовила слідчому у здійсненні медичного огляду затриманого з посиланням на відсутність для цього правових підстав.

При цьому, співробітники ІТТ намагались у протиправний спосіб навіть силою примусити слідчого залишити КПП, хоча відповідно до пункту 3.1 змін до Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України від 02.11.2012 № 1002, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.11.2012 за № 1977/22289, підставою для прийняття в ІТТ осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, є протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні, складений уповноваженою службовою особою за вимогами кримінального процесуального законодавства України.

Після звільнення ОСОБА_4 під особисте зобов`язання, намагаючись у протиправний спосіб отримати відомості, що становлять таємницю досудового розслідування та схилити слідчого до незаконних дій, начальник ІТТ ГУНП в м. Києві скерував слідчому лист №1622/125/32/01-2018 від 28.08.2018 з зимогою надання йому довідок щодо перебування ОСОБА_4 1 у розшуку, про місце перебування підозрюваного з моменту його фактичного затримання до моменту поміщення в ІТТ, а також з питань проведення додаткового медичного обстеження ОСОБА_4 .

Крім того, установлено факт перешкоджання проведенню експертизи щодо віднесення інформації у сфері державної безпеки та охорони правопорядку до державної таємниці, призначеної постановою від 01.08.2018.

Так, державним експертом з питань таємниць - Головою Національної поліції України 28.08.2018 усупереч ч. 7 ст. 69, ст. 518 КПК України складено заву про відмову від давання висновку з огляду на неправильну назву призначеної експертизи та відсутність об`єктів дослідження, хоча на виконання постанов про призначення експертиз з такими ж назвами складено висновки експерта №13/01/3671 дек від 05.12.2017, №4-2018 від 23.02.2018, і жодних зауважень щодо їх назв до цього часу не виникало.

Більше того, ч. 7 ст. 69 КПК України передбачає право експерта повідомити про неможливість проведення експертизи за поставленим запитанням або без залучення інших осіб, а не у випадку, коли експерту після проведення двох аналогічних експертиз раптово спало на думку змінити її назву.

Крім того, об`єкти дослідження скеровані до Національної поліції України листом слідчого №23/3-1602т від 20.08.2018, що свідчить про безпідставність даної відмови і те, що вона обумовлена керівною посадою ОСОБА_4 в органах Національної поліції України, Голова якої в силу ст. 518 КПК України та Указу Президента України від 01.12.2009 року № 987/2009, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України від 09.02.2017 року №29/2017, виконує обов`язки державного експерта з питань таємниць.

Слід відмітити, що ОСОБА_4 з метою перешкоджання досудовому розслідуванню та створення видимості про неправдивість висновку експерта №95/1 від 31.07.2018 за результатами судово-почеркознавчої експертизи, складеного експертом Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ про те, що на одному із вилучених секретних документів у ОСОБА_7 , наявний підпис ОСОБА_4 , змінює власний підпис на процесуальних документах у кримінальному провадженні порівняно із тим, яким він підписує службові документи.

Натомість, згідно з показаннями підозрюваного ОСОБА_4 від 27.08.2018, він стверджує, що не змінює особистий підпис, а в лютому 2018 року мав травму правої руки, інколи не контролює дії під час складення підпису та іншого тексту.

Ці обставини повністю спростовуються рапортом ОСОБА_4 від 14.05.2018 та його поясненнями від 30.05.2018, підпис у яких такий же, як і на зазначеному секретному документі.

Наведені факти прямо перешкоджають і затягують строк досудового розслідування, оскільки зумовлюють необхідність проведення додаткових судово-почеркознавчих і судово-технічних експертиз документів для усунення відповідних сумнівів, а також об`єктивно потребують продовження строку застосування запобіжного заходу і покладених обов`язків на підозрюваного, оскільки виконати ці процесуальні дії до повідомлення ОСОБА_4 про підозру було неможливим з огляду на те, що стороні обвинувачення була невідома позиція підозрюваного.

Раніше встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, доповнились новим ризиком, що не оцінювався слідчим суддею під час розгляду попередніх клопотань про застосування та продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Так, слідчим завчасно 27.09.2018 повістками викликано підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників ОСОБА_28 , ОСОБА_5 на 02 та 04 жовтня 2018 року для виконання ч. 3 ст. 295 КПК України та вручення клопотання про продовження строку досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_28 за цими викликами не прибув, натомість ОСОБА_4 повідомив про те, що останній перебуває за межами України та прибути не може, про що слідчим здійснено відмітки на повістках, а також ОСОБА_4 04.10.2018 після повторного неприбуття захисника ОСОБА_28 викликом у заяві особисто вказано, що цей захисник перебуває за межами України, у зв`язку з чим просив прийняти відмову від нього.

Разом з цим, з листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №0.184-39353/0/15-18-вих від 04.10.2018 установлено, що ОСОБА_28 25.09.2018 повернувся із Варшави до Одеси і більше за межі України не виїжджав, тобто на час здійснення його викликів повістками, що особисто вручались ОСОБА_4 та додатково направлялись поштою, захисник ОСОБА_28 перебував в Україні, зобов`язаний був і мав реальну можливість прибути за викликами, натомість порушив ч. 2 ст. 47 КПК України.

Наведене свідчить, що ОСОБА_4 особисто у заяві 04.10.2018, зазначаючи про те, що ОСОБА_28 перебуває за межами України, повідомив слідчому неправду з метою перешкодити продовженню строку досудового розслідування у встановленому КПК України порядку, для подальшого зизнання судом недопустимими доказів, зібраних стороною обвинувачення.

Постановою заступника Генерального прокурора від «11» жовтня 2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 21.02.2019.

Закінчити досудове розслідування у двохмісячний строк, який завершується 21.10.2018, та, відповідно у строк дії запобіжного заходу, не видається за можливе з об`єктивних причин через особливу складність кримінального провадження, оскільки установлені слідством особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, вимагають проведення значного обсягу слідчих дій для забезпечення всебічного встановлення фактичних обставин та доказування їх вини.

Так, у кримінальному провадженні необхідно виконати значний обсяг слідчих та процесуальних дій, зокрема: здійснити тимчасові доступи до матеріалів кримінальних проваджень, наявних в органах досудового розслідування, прокуратури та судах, у яких відбулось розголошення державної таємниці, допитати осіб, які складали та підписували секретні документи у вилучених в ході тимчасового доступу матеріалах кримінальних проваджень, здійснити тимчасові доступи до трафіків з`єднань мобільних телефонів підозрюваних, та проаналізувати їх, завершити проведення призначених судово-почеркознавчих, технічної експертизи документів, судово-медичну і судово-психіатричну експертизи ОСОБА_4 , а також експертизи щодо віднесення інформації у сфері державної безпеки та охорони правопорядку до державної таємниці, та щодо завданої національній безпеці України шкоди у разі розголошення секретної інформації, завершити проведення оглядів речових доказів, які надійшли з експертизи, надати остаточну правову оцінку діям підозрюваних, завершети розслідування та скласти обвинувальний акт.

Зважаючи на необхідність вилучення порівняльних зразків для експертизи та додаткових матеріалів з метою їх передачі у розпорядження ясгегтів на виконання їх численних клопотань, виконати ці слідчі та процесуальні дії раніше не видалось за можливе з об`єктивних причин.

Крім того, у ході досудового розслідування установлені факти перешкоджання його проведенню, що не дозволяють упродовж двох місяців завершити досудове розслідування з об`єктивних причин, а саме: заміна доказів - оригіналів рапортів ОСОБА_4 на копії, зміна ОСОБА_4 власного підпису порівняно із тим, що міститься на вилученому в ході обшуку 28.12.2016 секретному документі, безпідставна відмова експерта у проведенні експертизи.

Також необхідно перевірити слідчим шляхом версії підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_4 щодо їх непричетності до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, що зумовлює необхідність проведення додаткових слідчих дій.

При цьому, слідчим шляхом на даний час перевіряється причетність до інкримінованого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення інших осіб. За результатами здобутих доказів необхідно надати остаточну правову оцінку діям підозрюваних та інших осіб, які будуть встановлені в ході досудового розслідування.

Здійснити раніше зазначені слідчі та процесуальні дії або завершити їх до цього часу не видалось можливим з об`єктивних причин, оскільки вони виконуються послідовно за результатами проведення необхідного комплексу слідчих та розшукових дій, та після встановлення слідством нових даних щодо вчинених кримінальних правопорушень або висновків експертиз, а також через великий обсяг запланованих слідчих, процесуальних дій, необхідних для перевірки показань підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , які не були відомі органу досудового розслідування до повідомлення їм про підозру.

Водночас, всі вище наведені процесуальні дії мають суттєве значення для судового розгляду, встановлення істини у цьому кримінальному провадженні та притягнення до відповідальності усіх осіб, причетних до вчинених злочинів. Результати цих слідчих дій та висновки експертиз матимуть доказове значення піп час судового розгляду кримінального провадження. Без проведення усього комплексу наведених слідчих та процесуальних дій буде порушено визначені ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до аілловідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

За вказаних обставин, у сторони обвинувачення є підстави ствреджувати, що стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно продовження строку дії обов`язку, покладеного на підозрюваного разом із запобіжним заходом у вигляді особистого зобов`язання, а також покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки він перебуваючи без запобіжного заходу переховуватиметься від органу досудового розслідування, вживатиме заходів до перешкоджання досудовому розслідуванню - знищення доказів і заміни оригіналів документів на копії, а також може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є середньої тяжкості, вчинене з використанням службового становища, у зв`язку з чим за сприяння діючих працівників Національної поліції України з метою уникнення кримінальної відповідальності він може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вживати заходів до доказів, які на даний час не відомі органу досудового розслідування. При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство прийшло до висновків:

наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_4 середньої тяжкості кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

вік та фізичний стан ОСОБА_4 дозволяє застосувати щодо нього будь- який із запобіжних заходів;

ОСОБА_4 є діючим співробітником поліції керівного складу, обіймає посаду заступника начальника відділу поліції - начальника відділу кримінальної поліції Суворовського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області, на якого тимчасово покладено виконання обов`язків начальника відділу ГУНП в Одеській області, йому присвоєно спеціальне звання «підполковник поліції»;

згідно з наявною вимогою на судимість ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

У зв`язку із тим, що раніше установлені ризики, доповнились новими, виникла необхідність у покладенні на ОСОБА_4 додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Додаткові обов`язки мінімізують обмін інформацією з іншим підозрюваним ОСОБА_7 та свідками у даному кримінальному Чроьадженні, які більшою мірою є колишніми або діючими колегами по службі ОСОБА_29 , а також незаконний вплив ОСОБА_4 на свідків та іншого підозрюваного з метою зміни наданих показань або відмови від них; узгодження показань, а також не надасть можливість ОСОБА_4 знищувати або спотворювати докази, замінювати оригінали документів на копії, не надасть можливість підозрюваному переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

З метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та звернення до суду з обвинувальним актом у найкоротший строк, забезпечення виконання підозрюваним покладених на процесуальних обов`язків, зокрема своєчасної явки за викликом до слідчого, прокурора і суду, а також запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно й на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, використовуючи для цього зв`язки в правоохоронних органах, є необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування на два місяці строку дії обов`язку прибувати до суду, слідчого та прокурора, покладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/41451/18-к від 28.08.2018 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, продовженого ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/46602/18-к від 21.09.2018, та покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Без покладення обов`язку носити електронний засіб контролю, неможливо буде встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 та його пересування з огляду на можливі його контакти і вплив на державного експерта з питань таємниць, з метою безпідставної відмови останнім у троведенні експертиз, передбачених ст. 518 КПК України.

Згідно з листом Головного управління Національної поліції в Одеській області №9/5576 від 04.09.2018 ОСОБА_4 є власником нагородної зброї «Форт 17», калібр 9 мм, № НОМЕР_1 (дозвіл на право зберігання та носіння № НОМЕР_2 , виданий Департаментом превентивної діяльності Національної поліції України 12.04.2018 безстроково, який він отримав на підставі наказу МВС України.

Таким чином, ГУНП в Одеській області цим листом повідомило слідчого, що не має повноважень анулювати дозвіл на право зберігання та носіння вищезазначеної нагородної зброї ОСОБА_4 , чим порушило пункти 4, 5.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998.

Це підтверджує заявлений органом досудового розслідування ризик щодо можливості впливати ОСОБА_4 у протиправний спосіб на свідків та іншого підозрюваного з метою зміни ними показань чи відмови від них, а також уродження таких показань. З метою анулювання зазначеного дозволу на зброю слідчим скеровано відповідний лист до МВС України.

Отже, без покладення наведених додаткових обов`язків запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливо. При цьому, особисте зобов`язання є найм`якішим запобіжним заходом, який з часу його застосування 28.08.2018 до часу звернення з цим клопотанням, неодноразово не запобіг зазначеним ризикам, які постійно доповнюються новими ризиками, що стало підставою клопотати про покладення на підозрюваного додаткових обов`язків , передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення поданого клопотання, вказуючи на надуманість викладених обставин щодо існування ризиків, а також відсутність достатніх підстав для встановлення нових обов`язків.

Вирішуючи подане клопотання слід виходити з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Згідно ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Встановлено, що 28.08.2018 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язку прибувати до суду, слідчого та прокурора.

21.09.2018 вказаний обов`язок було продовжено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до 21.10.2018.

Обставини на які посилається прокурор фактично були предметом розгляду під час застосування запобіжного заходу та його продовження. В той же час відповідно до ст.42 КПК України підозрюваний зобов`язаний:1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; Отже вказаний обов`язок покладений на підозрюваного, і є обов`язковим для виконання як сторони кримінального провадження.

Згідно ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Проте слід зазначити, що під час продовження покладених на підозрюваного обов`язків покладення нових не передбачено, та вказане питання вирішується окремо.

В той же час слід зазначити, що у даному клопотанні прокурором фактично не наведені обставини визначені ст.200 КПК України.

Отже слід зазначити про те, що необхідність у продовженні дії покладеного на підозрюваного обов`язку під час дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відсутня.

Підозрюваний є діючим працівником поліції керівного складу, виконує свої обов`язки, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

З урахуванням встановлено, слід визнати те, що окрім обґрунтованості підозри стороною кримінального провадження не було доведено наявності хоча б одного з ризиків, визначених ст. 177 КПК України. В даному випадку посилання на саму лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовується підозрюваний, з урахуванням часу пред`явленої підозри, не може бути підставою для продовження дії запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 136, 131, 132, 176-178, 184, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
клопотання прокурора задовольнити частково. Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у кримінальному провадженні №0004320. Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1