ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта середня, працює, не одружений, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не судимий, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України,

сторони провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 , інші учасники потерпілий ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
14 серпня 2017 року близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_6 , знаходячись в дворі будинку № 1-в по вул. Якуба Колоса в м. Київ, вчинив незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом мопедом марки «Хонда», моделі «Джорно», шасі № НОМЕР_1 , який належав громадянину ОСОБА_9 , за таких обставин.
У вказаний час та місці ОСОБА_6 , помітивши згаданий транспортний засіб, який стояв у дворі будинку, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вирішив незаконно ним заволодіти. З цією метою підійшов до мопеду, сів на водійське сидіння, зняв мопед зі стояночного гальма та покотив по бульвару Ромена Ролана, намагаючись завести двигун, проте це йому не вдалося, а у подальшому, будучи викритим поліцією, кинув мопед і намагався втекти. Відтак, ОСОБА_6 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для заволодіння транспортним засобом.
Крім того, ОСОБА_6 вчинив опір працівникові правоохоронного органу ОСОБА_10 під час виконання ним службових обов`язків, при цьому умисно заподіяв ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням ним вказаних обов`язків.
Так, коли 14 серпня 2017 року близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_6 котив вказаний вище мопед по бульвару Ромена Ролана в м. Києві, то був зупинений для перевірки документів оперуповноваженим Святошинського УП ГУ НП у м. Києві капітаном поліції ОСОБА_10 , який у цивільній формі одязі виконував службові обов`язки з попередження незаконним заволодінням транспортних засобів. Не зважаючи на те, що ОСОБА_10 наказав пред`явити документи, представившись працівником поліції, ОСОБА_6 , не бажаючи виконувати законні вимоги працівника поліції та бути затриманим на місці вчинення злочину, кинув мопед та побіг в бік будинку АДРЕСА_3 . Під час переслідування, приблизно о 05 год. 15 хв., коли ОСОБА_10 вдалося наздогнати ОСОБА_11 , останній вчинив активну фізичну протидію (опір) здійсненню вказаним працівником поліції покладених на нього обов`язків, намагаючись уникнути затримання, під час чого умисно заподіяв ОСОБА_10 невідомим гострим предметом колоту рану на внутрішній поверхні правої кісті в проекції проксимальної третини 5-ї поясної кістки, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочинів, зважаючи на межі висунутого звинувачення, не визнав і показав, що дійсно вніч з 13 на 14 серпня 2017 року він запросив до себе в гості за адресою: АДРЕСА_2 свого товариша ЛУЦИКА та двох дівчат. Під час відпочинку близько 05 годин ранку вони з ОСОБА_12 вирішили сходити в магазин за пивом та цигарками. По дорозі побачили мопед «Хонда» темного кольору, який стояв у дворі. Про цей мопед він чув неодноразово від свого знайомого на ім`я ОСОБА_13 , який мав друзів серед працівників поліції. ОСОБА_13 пропонував йому забрати цей мопед, оскільки можливо він не чий, але обвинуваченому тоді це було нецікаво. Натомість вночі, він запропонував ЛУЦИКУ взяти вказаний мопед та з`їздити на ньому в магазин і повернутися назад. ЛУЦИК відмовився і пішов додому. Тоді він, обвинувачений, сам взяв мопед і почав його штовхати в бік проїжджої частини з тим, щоб завести. Так він через декілька метрів виїхав на дорогу, але раптово на зустріч впритул до нього під`їхав автомобіль «Хонда» червоного кольору, він злякався, кинув мопед і почав тікати. Одночасно тоді ще незнайомий ШИЯН в цивільному одязі вискочив з машини і почав його переслідувати, вигукуючи «Стій, стріляти буду!» чи «Стій, вб`ю!», точно він не пам`ятає. Обвинувачений злякався. ОСОБА_14 тривало хвилин десять, оскільки він, обвинувачений, плутав сліди. Коли він наближався до свого під`їзду, йому зателефонувала дівчина, він її попросив відчинити двері під`їзду. Однак коли він підбіг до під`їзду і на домофоні набрав номер квартири «22», двері не відчинилися. Тоді він поспішно почав відкривати двері своїми ключами, в цей момент підбіг ШИЯН і напав на нього, розприскуючи газовий балончик. Обвинувачений захищався, відмахувався руками і випадково потрапив ключами в руку ШИЯН. Коли йому все ж таки вдалося відкрити двері та проникнути у під`їзд, він двері захлопнув, тому ШИЯН зайти до під`їзду не встиг. ШИЯН весь цей час багато чого кричав, але ні разу не повідомив, що є поліцейським.

Також обвинувачений уточнив, що обстановка, коли він почав тікати, не дозволяла демонструвати комусь службові посвідчення, втікаючи він би їх не роздивлявся, а вперше він дізнався про те, що його переслідували поліцейські, від батьків, коли був у своїй квартирі.

Сторона захисту, посилаючись на недоліки обвинувального акта, надмірну правову кваліфікацію дій обвинуваченого, які не виходили за межі хуліганства чи крадіжки, а також умисного заподіяння ШИЯН легкого тілесного ушкодження, відсутність у даному проваджені потерпілих, оскільки ОСОБА_15 відмовився від такого статусу, а ШИЯН не подавав заяви про визнання потерпілим, наявність провокації з боку працівників поліції, в тому числі колишніх, які самочинно і неправомірно здійснювали чергування в нічному місті, просила суд визнати недоведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні поставлених йому у провину злочинів та виправдати останнього з цих підстав.

Не зважаючи на захисну позицію обвинуваченого ОСОБА_11 , його винуватість у вчиненні за вказаних вище обставин поставлених йому у провину злочинів підтверджується всією сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а у взаємозв`язку є достатніми для таких висновків суду.

Так, допитаний в судовому засіданні оперуповноважений Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , який після роз`яснення йому прав потерпілого, відмовився подавати заяву про залучення його до провадження як потерпілого, показав як свідок таке.

В ніч з 13 на 14 серпня 2017 року він спільно з іншими працівниками управління - поліцейськими СІНЬКОВИМ, ЛИФАРЕМ та ІВАЩЕНКОМ, всі в цивільному одязі без зброї, на двох автомобілях, згідно з планом розстановки сил та засобів виконував службове завдання з відпрацювання території району на предмет незаконного заволодіння транспортними засобами та вчинення інших протиправних дій. Коли ближче до ранку вони з СІНЬКОВИМ, перебуваючи в його машині по бульвару Ромена Ролана, побачили метрів за 100, як з АДРЕСА_4 котив мопед, вирішили перевірити в нього документи. Діючи погоджено між собою, ОСОБА_16 під`їхав на автомобілі до КОЛЕСНИКА, а він, ШИЯН, дістаючи службове посвідчення з карману, став виходити з автомобіля, одночасно заявивши «Стояти, поліція». Але КОЛЕСНИК кинув мопед і почав тікати. ШИЯН почав переслідування КОЛЕСНИКА, також неодноразово супроводжуючи свої дії окриком «Стій, поліція!». КОЛЕСНИК не реагував, бігав по району, плутаючи сліди, проте з поля зору не зникав. Через декілька хвилин йому, ШИЯНУ, все ж таки вдалося наздогнати КОЛЕСНИКА, коли той відкрив двері одного з під`їздів будинку АДРЕСА_3 . Він, свідок, намагався затримати КОЛЕСНИКА і перешкодити йому закрити двері під`їзду. У відповідь КОЛЕСНИК почав відмахуватися руками, під час цих подій він, свідок, відчув різку біль в правій руці, відпустив двері і побачив на руці кров від колотої рани. КОЛЕСНИК скористався цим, забіг в під`їзд і закрив за собою двері. Через деякий час до нього, свідка, приєдналися товариши по службі, які оглянули поранення на правій руці, а дізнавшись від сусідів номер квартири, в якій проживає КОЛЕСНИК, через начальника ОСББ викликали батьків останнього. Він, свідок, участь в затриманні КОЛЕСНИКА участі не брав, оскільки поїхав у лікарню у зв`язку з отриманим пораненням під час несення служби. Також свідок уточнив, що особистих претензій до обвинуваченого не має, останній надавав допомогу для лікування.

Аналогічні показанням свідка ОСОБА_10 надали під час судового розгляду показання в частині їм відомій і свідки ОСОБА_17 - начальник сектору розкриття незаконного заволодіння транспортними засобами Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 обидва оперуповноважені Святошинського УП ГУ НП у м. Києві,які, підтвердивши всі обставини спільного в двох екіпажах разом з ШИЯН виконання службового завдання в ніч з 13 на 14 серпня 2017 року з відпрацювання території району на предмет незаконного заволодіння транспортними засобами та вчинення інших протиправних дій, при цьому уточнили:

ОСОБА_17 що, помітивши КОЛЕСНИКА, який тягнув мопед, він, перебуваючи за кермом автомобіля під`їхав, а ШИЯН вийшов з машини для перевірки документів, представляючись працівником поліції та дістаючи посвідчення. Натомість КОЛЕСНИК кинув мопед і побіг. ШИЯН не один раз кричав «Стій, поліція!», але КОЛЕСНИК не реагував, тому вони кинулись його наздоганяти, а саме, ШИЯН побіг за ним, а він, свідок, їхав за ними на машині, а потім покинув її у дворі і за координації ШИЯНА, який повідомив, що перебуває біля будинку № 11 по бульвару Ромена Ролана, знайшов останнього з пораненою рукою. ШИЯН пояснив, що коли він тримав за ручку двері під`їзду, закритися за якими мав намір КОЛЕСНИК, то отримав від останнього удар гострим предметом по руці. Також свідок організував прибуття іншого екіпажу, після чого особа КОЛЕСНИКА та місце його проживання були встановлені;

ОСОБА_18 що приблизно в 05 годині ранку, перебуваючи на вказаному службовому завданні в складі іншого екіпажу біля будинку № 1-в по вулиці Якуба Колоса, почув як ШИЯН декілька разів прокричав «Стій, поліція!». Він побіг на крик і побачив бігучим ШИЯН за особою, риси якої роздивитися не міг, на дорозі лежав кинутий мопед. Він, свідок, втратив з поля зору ШИЯН, доки між будинками не знайшов його біля будинку № 11 по бульвару Ромена Ролана, у ШИЯН капала з руки кров, розшукувана особа зникла в під`їзді, ШИЯН бачив номер її квартири на домофоні «22». Згодом особа КОЛЕСНИКА та місце його проживання були встановлені, а по прибуттю його батьків, той був затриманий;

ОСОБА_19 що за повідомленням СІНЬКОВА про особу, яка намагалася вкрасти мопед, виїхав на службовому автомобілі «Ланос» в бік вулиці Ромена Ролана. Вони чули крики ШИЯН, як той намагався затримати крадія. ЛИФАР з`ясовував обстановку і виявив кинутий мопед на дорозі, іншій екіпаж проводив переслідування крадія. З часом біля одного з під`їздів будинку № 11 по бульвару Ромена Ролана був виявлений поранений у руку ШИЯН, який повідомив, що крадій закрився у під`їзді, через хвилин п`ять з нього виходила випадкова людина і таким чином вони змогли піднялись на верх і згодом затримати обвинуваченого. Як уточнив свідок, двері квартири КОЛЕСНИК не відчиняв, поки на місце не прибули його батьки.

Також свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , кожний окремо уточнили, що очевидцями боротьби КОЛЕСНИКА із ШИЯН не були, про обставини поранення останнього дізналися зі слів ШИЯН.

Під час допиту свідків ШИЯН, ОСОБА_16 , ОСОБА_20 та ІВАЩЕНКА обвинувачений підтвердив, що раніше з вказаними особами знайомий не був, підстави для оговору з їх боку йому не відомі, а також визнав, що саме ШИЯН переслідував його до під`їзду, де виникла штовханина між ними і ШИЯН отримав поранення.

Показання свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 щодо обставин перебування на службі в ніч з 13 на 14 серпня 2017 року та обсягу виконуваних при цьому службових завдань знайшли своє підтвердження під час дослідження судом Плану-розстановки, затвердженого начальником Святошинського УП ГУ НП в м. Києві 13 серпня 2017 року (а. 71). Доводи захисту про недопустимість вказаного службового документу через відсутність даних про його реєстрацію суд відхиляє як надумані.

Під час дослідження вказаного Плану-розстановки свідки ШИЯН, ОСОБА_20 та ОСОБА_22 вказали, що саме цей план був доведений до них.
Зважаючи на викладене, твердження сторони захисту про те, що казані працівники поліції самочинно та протиправно здійснювали чергування в ночі з 13 на 14 серпня 2017 року, а відтак не могли виконувати службових обов`язків, суд відхиляє як надумане.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показав, що з обвинуваченим підтримує дружні стосунки, в ніч з 13 на 14 серпня 2017 року за запрошенням КОЛЕСНИКА відпочивав у нього вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Під час відпочинку орієнтовно близько 05 годин ранку вони з КОЛЕСНИКОМ вирішили сходити в магазин за пивом та цигарками. По дорозі побачили мопед «Хонда» темного кольору, який стояв у дворі. КОЛЕСНИК несподівано запропонував йому взяти вказаний мопед та з`їздити на ньому в магазин, на що він, свідок, категорично відмовився і став повертатися додому. Натомість КОЛЕСНИК взяв мопед і почав його штовхати в бік проїжджої частини з тим, щоб завести. Коли він викотив мопед на дорогу, до нього під`їхав автомобіль червоного кольору марки «Хонда», з машини вийшла людина, КОЛЕСНИК відразу кинув мопед і почав тікати. Він, свідок, спостерігав за цим подіями вже метрів з п`ятисот. Особа, яка вийшла з автомобіля, почала переслідувати КОЛЕСНИКОВА, кричала «Стій!», точно не пам`ятає. Коли вони бігли відстань між ними була метрів 50-60. За ними також рушила машина, але потім зупинилася. Свідок злякався і пішов додому і вже з вікна бачив, як між домами бігало ще декілька осіб в цивільному одязі. Також свідок уточнив, що очевидцем боротьби КОЛЕСНИКА із ШИЯН не був, йому зі слів КОЛЕСНИКА відомо, що тому телефонував ОСОБА_13 - колишній працівник поліції і пропонував, щоб той взяв собі мопед, який стояв навпроти дому. Також свідок заявив, що під час досудового розслідування давав показання під тиском поліції, водночас визнав, що їх зміст був аналогічним наведеному вище.

Суд приймає до уваги, що незалежно від характеру ймовірної зацікавленості у результатах розгляду даної справи показання свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та ОСОБА_12 повністю узгоджуються між собою в значимих деталях і мають взаємодоповнюючий характер, який обумовлений різними ролями вказаних осіб під час викладених вище одних і тих самих подій. Окремі неточності в показах вказаних свідків, на які звертає захист увагу, суд визнає дрібними, оскільки вони не впливають на зміст фактичних обставин, саме які мають значення для правильної оцінки дій обвинуваченого. Відтак сумніви щодо достовірності показань всіх вказаних свідків відсутні, тим більше вони знайшли своє повне підтвердження під час дослідження інших наведених нижче доказів.
Так, згідно з дослідженим судом протоколом огляду місця події від 14 серпня 2017 року з додатками до нього на проїзній частині навпроти будинку № 13 по бульвару Ромена Ролана в м. Києві виявлений в положенні лежачі на лівому боку мопед марки «Хонда», моделі «Джорно», шасі № НОМЕР_1 , на якому зафіксовані та вилучені сліди папілярних візерунків (а. 45-50).
Під час дослідження вказаного протоколу огляду обвинувачений КОЛЕСНИК, свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_16 вказали, що саме цей мопед, який лежав на місцевості, був предметом заволодіння, яке закінчилося затриманням КОЛЕСНИКА.
Згідно з розпискою гр-на ОСОБА_24 мопед марки «Хонда», моделі «Джорно», шасі № НОМЕР_1 належить йому, а тому переданий на відповідальне зберігання (а. 65).
Як видно з висновку експерта № 8-1/4300 від 28 серпня 2017 року три сліди пальців рук, вилучені під час огляду місця події 14 серпня 2017 року придатні для ідентифікації і залишені пальцями лівої та правої рук обвинуваченого ОСОБА_11 (а. 51-63).
Згідно з дослідженим судом протоколом огляду місця події від 14 серпня 2017 року з додатками до нього біля дверей входу в під`їзд № 1 будинку АДРЕСА_3 виявлено плями бурого кольору схожі на кров, вхід в під`їзд обладнаний замком з домофоном (а. 66-69).
Під час дослідження вказаного протоколу огляду КОЛЕСНИК ідентифікував під`їзд за місцем свого проживання, в якому знаходиться квартира АДРЕСА_5 , а свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_16 вказали, що саме біля цього під`їзду вони виявили пораненого ШИЯН, останній також підтвердив ці обставини.
Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання сторони захисту про визнання вказаного протоколу огляду місця події від 14 серпня 2017 року з додатками до нього недопустимим доказом через виправлення дати його складання (з «13» на «14»). Суд при цьому бере до уваги, що цей протокол стосується огляду, який відбувався в один день з іншими двома оглядами і за часом (з 06-45 по 07-19 год.) між ними, що узгоджується з вказаними у відповідних протоколах даними про час цих подій 1-й з 06-00 по 06-20, а 3-й з 07-40 по 08-10 год.
Як вбачається з довідки травмпункту Святошинського району в м. Києві № 11497 від 14 серпня 2017 року ОСОБА_10 того ж дня звернувся до травмпункту з діагнозом колоте садно правої кісті (а. 70).
Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання сторони захисту про визнання вказаної довідки травмпункту недопустимим доказом через відсутність в ній даних про час звернення за допомогою ШИЯН, який не визнаний потерпілим. Суд при цьому бере до уваги, що відмова особи від статусу потерпілого не усуває факту заподіяння такій особі шкоди, а що стосується часу, то відсутність даних про нього не спростовує факту звернення ШИЯН за допомогою саме 14 серпня 2017 року і це є ключовою обставиною. Можливість заподіяння вказаного ушкодження ШИЯН за інших, аніж встановлені судом обставини, суперечить показанням як свідків ОСОБА_16 , ЛИФАРА, ОСОБА_22 , так і обвинуваченого із ШИЯН.
Згідно з висновком судово-медичного експерта № 2157 від 15 серпня 2017 року ШИЯН отримав легке тілесне ушкодження у вигляді колотої рани на внутрішній поверхні правої кісті в проекції проксимальної третини 5-ї п`ясної кістки, яка утворилась від однократної дії травмуючого предмету з хрестоподібною поверхнею контакту, якому притаманні колючі властивості, експерт порівняв це із хрестоподібною викруткою (а. 72-77).
З причин відхилення клопотання сторони захисту про визнання довідки травмпункту недопустимим доказом суд не вбачає підстав для визнання недопустимим і висновку вказаного експерта судового медика.
Звертає на себе увагу можливість хрестоподібної викрутки мати аналогічну поверхню контакту наприкінці стержня з хрестоподібним ключем, що узгоджується з показаннями обвинуваченого про використання ним за вказаних вище обставин для нанесення тілесного ушкодження ШИЯН саме такого ключа.
Умисний характер заподіяння ШИЯН легкого тілесного ушкодження, з огляду на кінцеву правову позицію обвинуваченого, ним не оспорювався.

Дані, які містить досліджений судом протоколу огляду місця події від 14 серпня 2017 року з додатками до нього (т. 1 а. 40-44) доказового значення не мають.
Оцінюючи всі проаналізовані вище докази у їх сукупності через призму показань обвинуваченого на предмет достовірності, суд бере до уваги, що правова позиція останнього, в тому числі, в результаті дослідження поданих захистом документів, мала непослідовний характер, а відтак її важко визнати щирою.
Так, з одного боку, захист вважав обвинувальний акт сфальсифікованим через відсутність у ньому даних про пом`якшуючу відповідальність ОСОБА_11 обставину - щире каяття (а. 95), а з іншого вважав висунуте обвинувачення безпідставним. Захист послідовно наполягав на зміні правової кваліфікації дій обвинуваченого на ч. 1 ст. 185 КК (а. 99-100, 113-114, 125-128), проте це суперечить позиції самого обвинуваченого, яку він безпосередньо повідомив суду, а саме - викрасти мопед наміру не мав, що виключає кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 185 КК України.
Враховуючи викладене, суд визнає достовірними, а відтак кладе в основу свого вироку показання всіх згаданих вище свідків, оскільки вони крім того, що узгоджуються між собою, знайшли своє документальне підтвердження, критично у зв`язку з цим оцінюючи показання обвинувачення в частині, в якій вони суперечать показанням свідків, зокрема, про те, що КОЛЕСНИК не знав, що його переслідує поліцейський, якому нібито опору не чинив, а лише боронився від невідомого нападника.
Алогізм цих показів є очевидним, адже за версією обвинуваченого поліцейський, переслідуючи його, кричав що завгодно, проте не виказував своє службове становище, хоча саме у зв`язку з ним певним чином ризикував, затримуючи в ночі підозрювану у вчиненні злочину особу.
Враховуючи викладене, дані, які виявлені під час показань свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 щодо обставин боротьби КОЛЕСНИКА із ШИЯН та поранення правої руки останнього з чужих слів (пояснення ШИЯН), який безпосередньо допитаний судом, спростувати під час судового розгляду не вдалося, відтак суд, дотримуючись вимог ч. 2 ст. 97 КПК України, визнає їх також достовірними, враховуючи: їх значення для з`ясування обставин поранення ШИЯН, їх походження від останнього; надання первинних пояснень ШИЯН свідкам безпосередньо після поранення, що викликає лише довіру щодо їх достовірності та переконує у дійсності самого факту надання таких первинних пояснень ШИЯН; обставини отримання колотого поранення ШИЯН та його характер підтверджені документальними доказами, які також визнані достовірними.

Суд вважає надуманим твердження сторони захисту про провокацію КОЛЕСНИКА на угон транспортного засобу з боку працівників поліції опосередковано через ОСОБА_28 , який знайомий із свідками ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ЛИФАРЕМ та ІВАЩЕНКОМ.

Допитані свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 і не заперечували того, що знайомі із ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ) як колишнім колегою. Сам по собі факт знайомства такої особи з обвинуваченим не свідчить про провокативний характер її дій без аналізу обставин та мотивів поведінки самого ОСОБА_31 . Так, як вбачається з показань останнього, він чітко для себе визначив, в тому числі і за результатами розмов з ОСОБА_32 , що доля вказаного мопеду, як і він сам йому не цікаві. КОЛЕСНИКОВ вирішив заволодіти вказаним транспортним засобом вночі, випадково вийшовши до магазину, при цьому заздалегідь не плануючи такі свої дії та ні з ким їх не погоджуючи і за присутності друга - свідка ОСОБА_12 , будь-який зв`язок якого з вказаними працівниками поліції не встановлено. Не може залишитися поза увагою суду і намір обвинуваченого лише тимчасово скористатися чужим мопедом. За таких умов виключається сама можливість впливу на поведінку КОЛЕСНИКОВА, який під впливом раптово виниклих сприятливих обставин ситуативно вирішив тимчасово скористатися чужим транспортним засобом.

Визнає суд надуманим і твердження захисту про те, що мопед марки «Хонда», моделі «Джорно», шасі № НОМЕР_1 не можна визнати транспортним засобом в контексті диспозиції ст. 289 КК України. Так, згідно з п. 2.13. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, право на керування транспортними засобами може бути надано, зокрема, і на мототранспортні засоби (категорії «А1», «А»). До категорії транспортних засобів «А1» належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт, а категорії «А» - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше. Відтак, питання, чи перевищує 50 куб.см робочий об`єм двигуна мопеда «Хонда», моделі «Джорно», шасі № НОМЕР_1 , не є актуальним.
Потерпілий ОСОБА_33 , будучи повідомленим про час і місце судових засідань (засобами зв`язку 09 жовтня 2017 року (а. 11), шляхом надіслання через установи пошти повісток 13 жовтня 2017 року, 15 січня та 15 лютого 2018 року за адресою, яку він вказав сам (а. 36, 139, 129, 142), в судове засідання жодного разу не прибув, будь-яких заяв чи клопотань, які унеможливлювали б судовий розгляд у його відсутність, не подавав, натомість подав заяву до суду про те, що не вважає себе потерпілим у даній справі (а. 129), виявляючи у такій спосіб свою правову позицію та обізнаність із ходом судового розгляду.

За таких обставин, керуючись правилами ч. 1 ст. 325 КПК України, вживши всі можливі заходи щодо інформування потерпілого про час і місце судового розгляду, в тому числі і через офіційний сайт «Судова влада», оскільки вказаний потерпілий в судове засідання не прибув, перебуває у розшуку, а сторони провадження вважали за можливе з`ясувати за його відсутності всі обставини під час судового розгляду, більш того, захист з цією метою сприяв потерпілому у поданні відповідної заяви до суду, суд ухвалив провести та закінчити судовий розгляд у відсутності вказаного потерпілого.

Оцінюючи висунуте обвинувачення ОСОБА_34 за ч. 1 ст. 289 КК України суд бере до уваги, що під незаконним заволодінням транспортним засобом слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі, в тому числі з місця стоянки, шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб тощо. Цей злочин визнається закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним. Натомість проникнення в кабіну, спробу запустити двигун або буксирувати транспортний засіб з метою заволодіння ним необхідно розглядати як замах на вчинення злочину.
Отже, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_6 14 серпня 2017 року близько 05 год. 00 хв.вчинив незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом мопедом марки «Хонда», моделі «Джорно», шасі № НОМЕР_1 , який належав громадянину ОСОБА_9 ,а тому в цій частині з метою ухвалення справедливого судового рішення знаходить правові підстави для зміни в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України кримінально-правової кваліфікації таких дій обвинуваченого з ч. 1 ст. 289 КК України на ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України.

Суд також вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_6 14 серпня 2017 року близько 05 год. 00 хв.вчинив опір працівникові правоохоронного органу співробітнику поліції ОСОБА_35 під час виконання ним службових обов`язків, при цьому умисно заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням ним вказаних обов`язків,а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує відповідно за ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України.

З урахуванням наведеного скарги захисту на безпідставне кримінальне переслідування, надмірну правову кваліфікацію та провокацію злочину суд визнає надуманими.

Питання оцінки обвинувального акта на предмет його відповідності вимогам Закону судом було здійснено на відповідній стадії процесу підготовче провадження.

Оскільки дане судове провадження не здійснюється у формі приватного обвинувачення, тому і фактична відмова потерпілих від підтримання обвинувачення в ньому не тягне наслідком його закриття.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_34 покарання суд згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненим ним злочинів, які згідно із ст. 12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості, ступінь здійснення злочинного наміру угнати транспортний засіб та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, дані про особу винного, який працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його молодий вік, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_34 суд визнає добровільне надання допомоги у лікуванні ШИЯН, відсутність до нього претензій з боку обох потерпілих. Обставин, що обтяжують ОСОБА_34 покарання, не встановлено.

Суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, часткове визнання ним вини під час виступу в судових дебатах.

Беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за неможливе виправлення ОСОБА_11 в умовах без реального відбування покарання, а тому призначає йому покарання у виді обмеження волі в межах санкцій ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нового злочину ним та іншими особами.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид покарання, процесуальну поведінку обвинуваченого в суді, суд не вбачає підстав для міни заходу забезпечення на більш тяжкий. Суд приймає до уваги строк попереднього ув`язнення КОЛЕСНИКА, якого було затримано 14 серпня, а звільнено 15 серпня 2017 року (а. 79-84).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366, 368, 371, 373-377 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України, за якими призначити йому покарання у виді обмеження волі строком:

- за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України на один рік;

- за ч. 2 ст. 342 КК України на один рік;

- за ч. 2 ст. 345 КК України на два роки.

За сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_34 покарання шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким у виді обмеження волі строком на два роки.

Обраний щодо ОСОБА_11 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_34 з дня приведення даного вироку до виконання.

У строк відбування покарання ОСОБА_11 зарахувати строк його затримання у межах даного провадження з 14 по 15 серпня (включно) 2017 року із розрахунку один день затримання дорівнює двом дням обмеження волі.

Судові витрати за проведені експертизи в розмірі 1 139 грн. 70 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: мопедом марки «Хонда», моделі «Джорно», шасі № НОМЕР_1 - використовувати за належністю; інші зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_36