Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/22/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000180 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_10 на вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, офіційно не працює, не одружений, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі статей 75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік та зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вказаним вироком вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він в середині квітня 2017 року, близько 10:00 години, із будинку АДРЕСА_2 , куди проник через вхідні двері, таємно викрав чавунну плиту для печі під тверде паливо на дві конфорки, вартістю з урахуванням зносу 315 грн.; двоє чавунних дверцят для печі під тверде паливо, вартістю з урахуванням зносу 115 грн. за одні двері, на суму 230 грн.; 7 чавунних колосників для печі під тверде паливо, вартістю з урахуванням зносу 23 грн. за один колосник на суму 161 грн.; чавунну плиту для печі під тверде паливо на одну конфорку, вартістю з урахуванням зносу 175 грн.; чавунну колесникову решітку, вартістю з урахуванням зносу 119 грн., а всього на загальну суму 1000 грн. З викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди, на зазначену суму.

В апеляційній скарзі ОСОБА_10 просить вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 скасувати. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що при призначені обвинуваченому покарання судом не враховано, що ОСОБА_8 після скоєного злочину жодним чином не намагався відшкодувати йому завдану шкоду, замість цього розпорядився викраденим майном, яке йому не повернуто і не відшкодовано його вартість, так як викрадене майно не перебуває у його володінні оскільки з пункту метало прийому не вилучалось і не передавалось йому на зберігання. Також судом не враховано, що обвинувачений не працює, посередньо характеризується за місцем проживання. Матеріали кримінального провадження судом не вивчалися. Твердження суду про його неявку в судове засідання за умови належного повідомлення про дату, час і місце судового розгляду не відповідає дійсності, оскільки жодної повістки на його адресу не направлялось, також не відповідає дійсності твердження суду щодо відсутності в нього претензій до обвинуваченого. За вказаних обставин апелянт вважає, що призначене судом ОСОБА_8 покарання є м`яким. В підтвердження апеляційних вимог надав ряд доказів.

В поданій до апеляційного суду заяві потерпілий ОСОБА_10 просив справу розглянути без його участі посилаючись на стан здоров`я та неможливість прибути в судове засідання.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора, обвинуваченого та в його інтересах захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілого та просили вирок суду залишити без змін, провівши судове слідство в обсязі допиту в якості свідка слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних обставин.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 та кваліфікації його дій за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло за обставин, викладених у вироку є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені доказами, ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких за згодою учасників судового провадження, було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішення судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення, не перевіряються відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин. Як особа обвинувачений раніше не судимий, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, а обставин, які обтяжують покарання, не встановив.

Враховуючи обставини справи, особу винного, досудову доповідь з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, суд дійшов висновку, що перевиховання ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства та звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням згідно положень ст. 75 КК України.

Що стосується тверджень потерпілого про необхідність призначення судом обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі саме на строк 6 років то вони не ґрунтуються на матеріалах справи і не заслуговують уваги.
Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею ( частиною статті ) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею ( частиною статті ) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами статей 65 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для його вибору суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_8 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, характер кримінального правопорушення. Також суд належно прийняв до уваги дані про особу обвинуваченого, який вперше вчинив злочин, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, досудову доповідь з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, відсутність цивільного позову. Врахував і обставини, які пом`якшують покарання винного - щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Враховуючи зазначене суд правильно призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням статей 75, 76 КК України.
Свідок ОСОБА_11 під час апеляційного перегляду пояснив, що він здійснював розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_8 . Під час розслідування між ним та потерпілим ОСОБА_10 було досягнуто домовленості про те, обвинувачений на місці вчиненого злочину відновить викрадене ним майно, а в свою чергу потерпілий підтвердив будь-то отримання ним на зберігання викрадене майно. В подальшому обвинувачений відновив в належному потерпілому будинку АДРЕСА_2 , викрадене майно. Зазначене ним слідчим було зафіксовано шляхом фотографування про що повідомлено потерпілого з направленням на адресу останнього відповідних фотографій. В підтвердження направив до апеляційного суду вказані фотографії.

Враховуючи зазначене в даному кримінальному провадженні, а також вид викраденого майна, його кількість, вартість та з врахуванням наданих показань свідка ОСОБА_11 , колегією суддів не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_8 призначено із порушенням визначених у законі загальних засад.
Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції і вважає його обґрунтованим та вмотивованим.
Отже при вказаних обставинах, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни вироку щодо обвинуваченого в частині призначеного покарання, а тому доводи потерпілого про м`якість призначеного покарання за обставин, викладених в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження.
Зазначеним вище та враховуючи показання свідка ОСОБА_11 , відсутністю в матеріалах справи цивільного позову потерпілого, також спростовуються доводи ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_8 після скоєного злочину не відшкодував йому завдану шкоду.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно заяви ОСОБА_10 просив суд першої інстанції провести підготовче судове засідання та судовий розгляд без його участі, не заперечував проти її розгляду згідно до вимог ст. 349 КПК України, а також зазначив про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ( а.с.10). Зворотнього ОСОБА_10 не спростував, так як на неодноразові виклики в судові засідання апеляційного суду на з`являвся та просив справу розглянути без його участі. Зазначене також спростовує посилання потерпілого в апеляційній скарзі про те, що твердження суду про його неявку в судове засідання за умови належного повідомлення про дату, час і місце судового розгляду не відповідає дійсності, оскільки жодної повістки на його адресу не направлялось. Також за відсутності в матеріалах справи цивільного позову до обвинуваченого, спростовуються твердження потерпілого про будь-то невідповідність твердження суду першої інстанції щодо відсутності в нього претензій до обвинуваченого.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає необхідним у задоволені апеляційних вимог потерпілого ОСОБА_10 відмовити.

Будь-яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляції не наведено, а тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2017 року щодо ОСОБА_8 , - без змін.

ОСОБА_8 звільнити з під варти із залу суду негайно.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді підписи
Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2