Справа № 579/1883/18
УХВАЛА

про застосування заходу забезпечення кримінального провадження

"24" жовтня 2018 р. місто Кролевець

Слідчий суддя Кролевецького районного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши винесене в кримінальному провадженні №0000156 слідчим Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів та додані до клопотання матеріали,-

в с т а н о в и в:
Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні №0000156, яке погоджено прокурором.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 09 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

На підставі вищевикладеного слідчий просить надати тимчасовий доступ до документів щодо забудови на території ПП « ОСОБА_4 », а саме декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єктів до експлуатації зернотоку та двох ємкостей для зберігання зерна, які на даний час знаходяться на території ПП « ОСОБА_4 » в АДРЕСА_1 , кадастровий номер ділянки 5922685:100:01:002:0092.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

ПП « ОСОБА_4 » належним чином повідомлене про місце, дату та час розгляду клопотання. В судове засідання свого представника не направило. Від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення клопотання заперечує повністю.

Таким чином, в порядку ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно п.5 ч.2 ст.132 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч.4 ст.132 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись з ними, зробити її копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх.

Згідно ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів, зокрема, зазначається можливість використання як доказів відомостей, що міститься в речах і документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя вправі постановити ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, мають місце обставини, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 163 КПК України.

За змістом клопотання вбачається, що 08 травня 2018 року внесено відомості про кримінальне правопорушення за ст.356 КК України до ЄРДР за №0000156.

Стаття 356 КК України передбачає відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремими громадянами або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Суспільна небезпечність злочину визначається тим, що він порушує встановлений порядок реалізації громадянами своїх законних або передбачуваних прав, призводить до дезорганізації нормальної діяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян, а також до порушення прав та законних інтересів інших фізичних та юридичних осіб.

З об`єктивної сторони для наявності розглядуваного злочину необхідно встановити сукупність таких трьох ознак: а) самовільне вчинення будь-яких дій; б) оспорювання правомірності цих дій іншими громадянами або юридичною особою (підприємством, установою чи організацією); в) заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власників.

При цьому у клопотанні взагалі не зазначено про факт події кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, та не доведено обгрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За змістом клопотання слідчий вказує на те, що ним було здійснено запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання інформації стосовно того чи надавався ІНФОРМАЦІЯ_2 дозвіл ПП « ОСОБА_4 » здійснювати будівництво на орендованій земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 .

При цьому не надає доказів на підтвердження того, що слідчим реалізоване положення ст.93 КПК України.

З наведеного вбачається, що слідчий самостійно вправі витребувати необхідні документи, які перебувають у володінні ПП « ОСОБА_4 » за адресою: АДРЕСА_1 , а в разі відмови в наданні такої інформації - звернутись з відповідним клопотання до слідчого судді.

Крім того, слідчим не надано відомостей про те, що вказані документи до яких планується тимчасовий доступ знаходяться у володінні ПП « ОСОБА_4 » за адресою АДРЕСА_1 .

Слідчий в клопотанні не довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення за ст. 356 КПК України, а за змістом ч. 3 ст. 26, ч. 5 ст. 132 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом з поданням доказів обставин, на які вони посилаються.

Звертаючись до суду з клопотанням слідчий повинен довести перед судом обставини на які він посилається з наданням відповідних доказів, які слідчий суддя в судовому засіданні досліджує безпосередньо.

Слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване лише формально.

Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не спрямоване на виконання завдань кримінального провадження за змістом ст.2 КПК України та не заслуговує на увагу слідчого судді.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено усіх, передбачених ст.ст.132, 163, 164 КПК України, підстав до задоволення внесеного слідчим клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107, 132, 160, 162, 163-165, 166, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
В задовленні клопотання слідчого Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів - відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її проголошення .

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1