Справа № 555/863/18
Номер провадження 1-кс/555/192/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2018 р. м. Березне
Слідчий суддя Березнівського районного суду Рівненської області - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березне клопотання слідчого Березнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утримані неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, не депутата, державних нагород та пільг не має, судимого 05.07.2017 року Березнівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік, відповідно до ст.ст. 88-91 КК України судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий Березнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернувся в суд із клопотанням, яке погоджене із прокурором Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

З клопотання вбачається, що слідчим відділенням Березнівського ВП Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000258 (ЄРДР від 25.05.2018 р.), за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У ході досудового розслідуванням встановлено, що 25 травня 2018 року, в проміжок часу з 00 год. 00 хв. по 03 год. 30 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в приміщенні житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вступив в суперечку зі своїм батьком ОСОБА_7 , 1967 р.н., жителем цього ж домоволодіння, під час якої в нього виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_5 , в той же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, спрямованих на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, кулаками та взутими ногами умисно наніс численну кількості ударів ОСОБА_7 в грудну клітку, область спини, обох рук та по голові, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудей з чисельними переломами ребер та ушкодженням внутрішніх органів грудної порожнини, які відповідно до п 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09 год. 10 хв. від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер у реанімаційному відділенні Березнівської центральної районної лікарні.

Таким чином, умисні та протиправні дії ОСОБА_5 за даним фактом, які виразились в умисному заподіянні ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, підлягають правовій кваліфікації за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

25.05.2018 р. в порядку ст. ст. 207, 208 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , законно затриманий уповноваженою службовою особою безпосередньо після вчинення злочину, як такий, на якого сукупність очевидних ознак на місці події, показання свідків вказували на те, що саме він вчинив даний злочин.

25.05.2018 р. ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а 26.05.2018 р. допитаний як підозрюваний.

Будучи допитаним як підозрюваний ОСОБА_5 повідомив про час, місце та обставини заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Факт вчинення злочину не заперечує.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, а також обґрунтованість повідомленої підозри за даними фактами, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 25.05.2018 р., протоколом огляду трупа від 25.05.2018, протоколом затримання особи за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення від 25.05.2018 р., показаннями підозрюваного ОСОБА_5 від 26.05.2018 р., результатами слідчого експерименту від 26.05.2018 р., показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 08.06.2018 р., показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Відповідно до ухвали слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 26.05.2018 р. ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 30 днів, тобто до 12 год. 00 хв. 23 червня 2018 року включно, з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі (33001, м. Рівне, вул. Дворецька, 116).

Метою продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам реалізації ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Можливість ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду не зникли та є актуальними, про що свідчать наступні обставини.

У разі зміни підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній буде зобов`язаний проживати поруч із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні, зможе чинити на них тиск чи інші дії з метою зміни останніми показань.

Одразу ж після вчинення злочину ОСОБА_5 намагався уникнути кримінальної відповідальності, зокрема він не повідомив про смерть батька до правоохоронних органів, органів влади. Важливий той факт, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, що не виключає ймовірності зміни місця проживання, переховуватися в подальшому від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_5 раніше судимий вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 05.07.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, яке не відбув.

Враховуючи зазначені обставини, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказане свідчать про те, що заявлені ризики при попередньому рішенні суду про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, кваліфікація злочину інкримінованого органами досудового слідства не змінилась.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просив продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти клопотання.

Захисник адвокат ОСОБА_6 підтримав думку підозрюваного, не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів провадження вбачається, що 21 грудня 2017 року ухвалою слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування якого закінчується 09.02.2018 р..

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з"явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність достатніх даних, що заявлені ризики не зменшилися, наявні підстави, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

У п. 80 рішення від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" Європейського суду з прав людини вказував, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі. Після цього прокурори і суди не навели жодних підстав для продовження тримання заявника під вартою, лише зазначили, що запобіжний захід було обрано правильно. Проте, згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами. Інших підстав національні суди у цій справі не наводять. Крім того, національні владні органи не розглядали можливість застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою. Аналогічна позиція ЄСПЛ викладена і у п. 60 справи "Єлоєв проти України".

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд рахує, що продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно, оскільки застосування більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов"язків.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований. У зв`язку з цим, не виключається той факт, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 з метою ухилення від органів досудового розслідування та суду і уникнення покарання за скоєне кримінальне правопорушення, може виїхати за межі України.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , судом враховуються вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При розгляді даного клопотання суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховує його вік, стан здоров`я, а також врахувує, що існує реальний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення і можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, не прибувати на виклики, таким чином затягуючи хід досудового розслідування, при цьому незаконно впливати на потерпілого, свідків, також суд враховує дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 враховано його майновий стан, має судимість, останній не працює, що він працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, не перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра, крім того належними та допустимими доказами, висновками експертів, не встановлено факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби у підозрюваного ОСОБА_5 .

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

З метою запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, враховуючи неможливість закінчення досудового слідства в зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих дій, а також відсутність підстав для скасування чи зміни застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, клопотання слід задоволити частково.

Вище наведені докази вказують на обгрунтованість підозри, а незавершеність проведення ряду слідчих дій, вказує на необхідність продовжити строк запобіжного заходу.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Однак п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає можливість не визначення слідчим суддею з врахуванням ст.ст. 177, 178 КПК України розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,395 КПК України,слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити частково.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 36 (тридцять шість) днів, а саме до 12 год. 00 хв. 24 липня 2018 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали до 12 год.00 хв. 24 липня 2018 року.

Не визначати підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави.

Виконання ухвали доручити начальнику Березнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області та начальнику СІЗО м. Рівне.

Контроль за виконання ухвали покласти на прокурора Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 22.06.2018 р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1