АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1283/2018 Суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 314 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року у кримінальному провадженні № 0002808 щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дубровка, Джанкойського району, Автономної Республіки Крим,

зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року, з підготовчого судового засідання, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002808 від 14 квітня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 для усунення недоліків.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки містить суперечності між викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, в яких зазначається про умисне нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, указаною в акті за ч. 1 ст. 187 КК України

Окрім цього, суд зазначив, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 складено та направлено до суду поза межами строків досудового розслідування, що також є порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На обґрунтування свого прохання зазначає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 за своїм змістом відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. В той же час КПК України не передбачає повноважень суду на перевірку фактичних обставин кримінального провадження під час підготовчого засідання, оскільки за процесуальним законом така перевірка здійснюється під час судового розгляду шляхом допиту обвинуваченого, потерпілого, свідків та дослідження інших доказів, якими прокурор обґрунтовує висунуте обвинувачення.

Крім того, висновок суду про те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 складено та направлено до суду поза межами строків досудового розслідування, на думку прокурора, не відповідає фактичним обставинам провадження, оскільки 21.02.2017 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 було направлено до суду, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.07.2017, яка набрала законної сили 13.11.2017, повернуто прокурору і після усунення недоліків обвинувальний акт 20.12.2017 знову направлено до суду.

За таких обставин, як вважає прокурор, судове рішення прийнято з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому є незаконним.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений та захисник просять залишити ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, заперечення захисника та обвинуваченого щодо апеляційного прохання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Обов`язкові відомості, які повинен містити в собі обвинувальний акт, визначені в ч. 2 ст. 291 КПК України. Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Враховуючи, що зміст фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, відповідно до вимог ст. 91 КК України, визначається тими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і є необхідними та достатніми для його вирішення по суті, то обвинувальний акт в цій частині не повинен містити положення, які суперечать одне одному, тобто фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення повинні узгоджуватися з положеннями тієї частини статті закону України про кримінальну відповідальність, посилання на які наведені в обвинувальному акті, бо в протилежному випадку не буде дотримана одна з основних засад кримінального провадження - забезпечення права на захист.

Зокрема, обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього, як це передбачено пунктом 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України.

Проте, із змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , який надійшов на розгляд до Печерського районного суду м. Києва, вбачаються явні суперечності між викладеними фактичними обставинами кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулюванням обвинувачення і наведеною правовою кваліфікацією кримінального правопорушення.

Такі розбіжності, зокрема, стосуються часу вчинення кримінального правопорушення, який у викладі фактичних обставин прямо суперечить указаному у формулюванні обвинувачення. Є суперечності між фактичними обставинами та формулюванням обвинувачення у викладі намірів обвинуваченого, послідовності вчинених ним дій, які пов`язані із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи то здоров`я потерпілого, та їх наслідками, що ставить під сумнів узгодженість між собою формулювання обвинувачення та правової кваліфікації діяння, на що правильно звернув увагу суд першої інстанції, оскільки такі недоліки можуть зашкодити реалізації обвинуваченим права на захист і повинні бути виправлені слідчим та прокурором.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому судове рішення про його повернення прокурору з цих підстав постановлено з дотриманням вимог ст. 314 КПК України, а доводи апеляційної скарги прокурора в указаній частині є непереконливими.

Що стосується посилання суду на складання і затвердження обвинувального акта поза межами строків досудового розслідування, як на підставу повернення прокурору цього процесуального документа, то воно підлягає виключенню із судового рішення, оскільки суперечить наявним у провадженні відомостям, які, враховуючи дати завершення досудового розслідування, складання та направлення до суду обвинувального акта, а також послідовність і тривалість усіх подальших дій, вчинених без відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні під час усунення прокурором недоліків обвинувального акта, на переконання колегії суддів, свідчать про необґрунтованість такого висновку суду, на що правильно звертає увагу прокурор.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції від 02 лютого 2018 року - зміні шляхом виключення посилання суду на обставину, яка в даному випадку не є підставою повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_8 прокурору.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002808 від 14 квітня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, повернуто прокурору - змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали, як підставу повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , висновок суду про те, що обвинувальний акт складено і направлено до суду поза межами строків досудового розслідування, у решті цю ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ________________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4