11-кп/775/287/2018(м)
264/1010/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

за участю захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000263 від 14 лютого 2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 березня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого:

-06 вересня 2016 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 06 вересня 2016 року у вигляді одного місяця позбавлення волі і остаточно призначено покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

в с т а н о в и л а:

вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 09 лютого 2018 року приблизно о 14:00 годині, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , який знаходився на перехресті вулиць Блажевича та Карпинського в Кальміуському районі м. Маріуполя, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою під приводом здійснення дзвінка заволодів мобільним телефоном «Prestigio PSP3510 (WIZEG3)» в корпусі чорно-жовтого кольору, вартість якого складає 1200 гривень, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Київстар», яка не представляє матеріальної цінності, після чого, утримуючи при собі майно, з місця злочину втік в невідомому напрямку спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погодившись із судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 оскаржив його в апеляційному порядку. За змістом апеляційної скарги, обвинувачений, вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає зміні з призначенням йому покарання з застосуванням вимог ст.ст.75,76 КК України, визначивши іспитовий строк на 2 роки.

Зауважує, що в судовому засіданні суду першої інстанції він визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, розкаявся в скоєному, просив вибачення у потерпілого ОСОБА_8 , який просив призначити йому менш суворе покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, просили вирок суду змінити в частині призначеного покарання, застосувати вимоги ст.75 КК України, призначити покарання з випробуванням строком на два роки; прокурора ОСОБА_5 , яка відстоювала законність і обґрунтованість судового рішення, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, в її межах, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним рішенням є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого КПК

Події кримінального правопорушення, доведеність винуватості ОСОБА_7 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь останнього за ч.2 ст.190 КК України в апеляційному порядку не оскаржені.

Що ж стосується призначеного покарання, то воно обвинуваченому ОСОБА_7 призначене з додержанням вимог ст.ст.50,65 КК України.

Суд при визначенні виду та міри покарання, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, врахував ступень тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, наслідки, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, судимість в установленому порядку не зняти та не погашені, на шлях виправлення не встав, новий злочин вчинив протягом визначеного попереднім судом іспитового строку, що свідчить про небажання обвинувачення стати на шлях виправлення.

При призначенні покарання судом були враховані обставини, які обтяжують покарання, а саме вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, так і обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, відшкодування заподіяної матеріальної шкоди потерпілому, крім того, судом була врахована і думка потерпілого ОСОБА_8 , який не наполягав на суворому покарання, судом був врахований як психологічний, так і фізичний стан здоров`я обвинуваченого, що у сукупності дало змогу суду першої інстанції призначити покарання в мінімальних межах санкції статті 190 ч.2 КК України.

Враховуючи обставини справи та особу винного, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі за сукупністю вироків, що на думку колегії суддів є співрозмірним скоєному та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень, тому доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , які наведені в апеляційній скарзі, є неспроможними та не заслуговують на увагу.

Підстав для застосування вимог ст.69,75 КК України колегія суддів не вбачає.

Порушень органом досудового слідства або судом вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для зміни або скасування вироку, у даному кримінальному провадженні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,407,418,419 КПК України, колегія судді,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 березня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

____________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .