№ 243/3534/18
Провадження № 1-кс/243/763/2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2018 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , розглянув клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
27 квітня 2018 року у Слов`янський міськрайонний суд звернувся слідчій СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 з клопотанням по кримінальному провадженню № 0000198 від 17 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 206-2 КК України, погодженим

прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, а саме рахунків у банківських установах, що належать ТОВ «ЛЕ ГРАНД ДЕЛЮКС ТУР», 100 відсотків статутного капіталу ТОВ «ЛЕ ГРАНД ДЕЛЮКС ТУР» та заборонення внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вивчивши надані матеріали, слідчий суддя встановив наступне.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.
Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку про повернення клопотання прокурору, який його погоджував, оскільки зазначене клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, оскільки слідчим не надано доказів на підтвердження розміру завданої кримінальним правопорушенням шкоди, сум грошових коштів, які містяться на банківських рахунках, не доведена співрозмірність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна вчиненому злочину, яке має наслідком порушення прав та законних інтересів третіх осіб. Крім того, враховуючи, що лист Державної податкової інспекції у місті Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області, який містить відомості щодо власника банківських рахунків, на які слідчий просить накласти арешт, є застарілим на час розгляду даного клопотання, а також копія читається не у повному обсязі, суд позбавлений можливості з`ясувати належність на теперішній час вказаних банківських рахунків саме ТОВ «ЛЕ ГРАНД ДЕЛЮКС ТУР».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 повернути прокурору, встановивши строк для усунення недоліків сімдесят дві години.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1