Справа № 199/4442/18
У Х В А Л А
іменем України
18 серпня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження на 60 днів строку тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що в матеріалах кримінального провадження наявні ризики, що передбачені п. 1, п. 2, п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може, переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), а також той факт, що ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин за який відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від 4 до 6 років, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки знаряддя злочину не вилучено п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків кримінального провадження, оскільки він з ними знайомий, а також беручи до уваги, що не допитані всі свідки по справі (п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України). Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, до останнього не може бути застосовано інші менш суворі запобіжні заходи згідно п. 1-3 ч. 1 ст. 176 КПК України, бо вони не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбаченим чинним законодавством та забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання. Пояснив, що раніше обраний підозрюваному запобіжний захід закінчується 18 серпня 2018 року, а захисник ухиляється від усаті у врученні підозрюваному обвинувального акту, у зв`язку з чим орган досудового розслідування не може у межах строку тримання підозрюваного під вартою спрямувати до суду обвинувальний акт.

Підозрюваний ОСОБА_5 і його захисник ОСОБА_4 заперечили проти продовження строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки підозрюваний інкримінованого йому злочину не вчиняв, нікуди переховуватися не буде, на свідків впливати не може. Вважають доводи прокурора безпідставними. Захисник ОСОБА_4 наголошує на тому, що під час затримання ОСОБА_5 йому співробітниками поліції були спричинені тілесні ушкодження, що було проігноровано слідчим суддею, який вирішував клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу вперше. За цим фактом на цей час внесені відомості до ЄРДР та розпочате досудове розслідування, однак наголошує на вжитті слідчим суддею заходів передбачених ч. 6 ст. 206 КПК України.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

21.08.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за наступних обставин:

14.06.2018 близько 21 годин 00 хвилин ОСОБА_5 , разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись у маршрутному таксі № 25, яка слідувала до ж/м Каменського у м. Дніпро, побачили раніше їм не знайомого ОСОБА_6 , у якого в руках знаходився належний йому мобільний телефон «Lenovo К10а40».

В той же час у невстановленої в ході досудового розслідування особи, раптово виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, а саме мобільного телефону «Lenovo К10а40», який належить потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), невстановлена в ході досудового розслідування особа, в той же день та час, близько 21 годин 00 хвилин 14.06.2018 перебуваючи у вказаному місці, запропонувала ОСОБА_5 , відкрито заволодіти майном потерпілого ОСОБА_6 , розподіливши ролі кожного при вчиненні ними кримінального правопорушення, на що останній дав згоду, таким чином вступив у попередню змову з невстановленою особою.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним в для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 , разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, в цей же день, 14.06.2018 приблизно о 21 годині 05 хвилин вийшли із маршрутного таксі на зупинці громадського транспорту, яка розташована біля будинку № 19 по вул. Шолохова у м. Дніпро, та прослідували за потерпілим ОСОБА_6 .

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним в для життя чи здоров`я потерпілого, невстановлена в ході досудового розслідування особа, в той же день 14.06.2018 близько 21 годин 10 хвилин, наздогнав потерпілого ОСОБА_6 біля будинку № 19 по вул. Шолохова у м. Дніпро та згідно відведеної йому ролі у вчиненні даного злочину, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб,підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_6 та потягнув його за лікоть лівої руки на себе. Від цього потерпілий ОСОБА_6 розвернувся обличчям до невстановленої в ході досудового розслідування особи, яка діючи умисно з метою подавити намір до спротиву потерпілого ОСОБА_6 нанесла кулаком своєї правої руки один удар в область лівої скроні, та декілька, але не менше двох ударів, кулаком своєї правої руки в область потилиці потерпілого ОСОБА_6 . Від цих ударів потерпілий ОСОБА_6 впав на землю.

В цей час співучасник злочину ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, згідно відведеної йому ролі у вчиненні злочину наніс потерпілому ОСОБА_6 , коли той лежав на землі, кулаком своєї правої руки декілька ударів, але не менше двох, в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 , тим самим остаточно подавив волю останнього до можливого опору.

Після чого, співучасник злочину ОСОБА_5 , згідно відведеної йому ролі у вчиненні злочину, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчиненого за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з насильством, яке не є небезпечним в для життя чи здоров`я потерпілого, почав обшукувати речі ОСОБА_6 , який в цей час лежав на землі, з метою відшукання мобільного телефону останнього. В ході обшуку речей останнього, співучасник злочину ОСОБА_5 з правого переднього карману штанів, одягнутих на потерпілому відкрито викрав належний йому мобільний телефон «Lenovo К10а40», imeі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3358-18 від 16.07.2018 становить 1580,00 гривень та флеш-картку SanDisK Ultra 16GB вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3358-18 від 16.07.2018 становить 169,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 , разом з невстановленим в ході досудового розслідування співучасником злочину, утримуючи при собі викрадене майно, залишили місце вчинення кримінального правопорушення, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 , матеріальний збиток згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3358-18 від 16.07.2018 року на загальну суму 1749,00 гривень.

20.06.2018 року відомості про зазначене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001227.

20.06.2018 року ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України та в той же день вперше повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 21.06.2018 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18.08.2018 року без права внесення застави.

Суд враховує, що за ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд виходить з того, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення є обґрунтованою та в достатньому обсязі підтверджується наданими слідчим доказами:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_6

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 20.06.2018 року;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 20.06.2018 року;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.06.2018 року;

Наведені докази, які отримані з дотриманням порядку, встановленого законом, із передбачених законом джерел, в своїй сукупності та взаємозв`язку в достатній мірі доводять наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також обґрунтованого припущення про причетність до його вчинення ОСОБА_5 .

Той факт, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох до шести років, не має постійного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків, в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, суд згідно вимог ст. 178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який є особою працездатного віку та відсутність відомостей про наявність у підозрюваного тяжких невиліковних хвороб;

4) відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків;

5) відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу;

6) відсутність відомостей про негативну репутацію підозрюваного;

7) майновий стан підозрюваного, який не має значних статків;

8) відсутність у підозрюваного непогашених судимостей;

9) відсутність відомостей про недотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше;

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Застосування тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, який закріплений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

В кожному випадку, як підкреслює Європейський Суд з прав людини, суд за своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів.

Враховуючи обставини, які в сукупності необхідно оцінювати при продовженні запобіжного заходу, а саме: вагомість доказів про вчинення підозрюваним за попередньою змовою з невстановленою на цей час особою з застосуванням насильства умисного тяжкого корисливого злочину, за вчинення якого, у разі доведеності вини, йому загрожує покарання на строк від 4 до 6 років позбавлення волі, відсутність постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, є достатні підстави вважати реальною наявність мети продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання ухилення підозрюваного від слідства та суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, і необхідним та достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд враховує, що ОСОБА_5 було вперше повідомлено про підозру у вчиненні злочину 21.06.2018 року, а за ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

При цьому, за ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

За наданими суду матеріалами строк ознайомлення сторони захисту із матеріалами кримінального провадження (з часу повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування) становить 8 днів (з 10 серпня 2018 року по 17 серпня 2018 року включно).

Таким чином, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 28 серпня 2018 року, а раніше обраний підозрюваному строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується о 24:00 год. 18 серпня 2018 року.

До цього часу досудове слідство не закінчене і є потреба у проведенні процесуальних дій, а саме: вручити обвинуваченому за участі захисника обвинувальний акт та спрямувати обвинувальний акт до суду, тому закінчити досудове розслідування у межах строку тримання підозрюваного під вартою з завчасним спрямуванням обвинувального акту до суду немає можливості.

За таких обставин, слід продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою в межах строку досудового розслідування.

Відповідні заперечення сторони захисту судом відхиляються як безпідставні та спростовані вищенаведеними фактичними обставинами.

З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Щодо посилання захисника на вжитті слідчим суддею заходів передбачених ч. 6 ст. 206 КПК України, то за приписами ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Захисник посилається на події, котрі мали місце 20 червня 2018 року, на обвинуваченому відсутні очевидні тілесні ушкодження, за твердженням захисника застосування до ОСОБА_5 насильства співробітниками поліції під час затримання вже є предметом досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні, тому потреба у застосуванні саме цим слідчим суддею заходів, передбачених ч. 6 ст. 206 КПК України відсутня, оскільки КПК України передбачені інші форми судового контролю за вже розпочатим кримінальним провадженням на стадії досудового розслідування, тоді як ч. 6 ст. 206 КПК України регулює випадки, котрі потребують негайної реакції слідчого судді та, відповідно, ще не були предметом дослідження відповідним органом досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 204, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлоград, Дніпропетровської обл., громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , такому, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, який у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під № 0001227,підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» до 28 серпня 2018 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дні проголошення ухвали, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя:

18.08.2018