Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

12 липня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0001099 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Людинь, Дубровицького району Рівненської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого, останній раз: 02.11.2017 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки 2 місяці, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ст.70 КК України визначено остаточне покарання ОСОБА_6 шляхом часткового складання призначеного йому вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 02.11.2017 року у виді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишено без змін та вирішено вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 вирішено обчислювати з моменту затримання 24 жовтня 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати за проведення судових експертиз у загальній сумі 5948 грн на користь держави.

Цивільний позов потерпілої залишено без розгляду, та роз`яснено останній можливість звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 , 23 жовтня 2017 року близько 19-ої год, в ході суперечки, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар кухонним ножем в область живота своїй співмешканці ОСОБА_8 в результаті чого остання була госпіталізована до хірургічного відділення КЗ «Сарненська ЦРЛ» з діагнозом проникаюче ножове поранення бокової поверхні живота зліва з пошкодженням тонкого кишечника, сигловідної кишки, кровотеча з брижі тонкого кишечника, розлитий гнійно-фібринозний перитоніт, що згідно висновку СМЕ №288 від 24.11.2017 року відносяться до категорії тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя людини в момент його заподіяння.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що потерпіла ОСОБА_8 надала в суді першої інстанції неправдиві покази щодо нього. Просить вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2018 року змінити.

В апеляційні скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 вважає, що вирок суду є незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що показання потерпілої ОСОБА_8 дані нею в судовому засіданні в суді першої інстанції суперечать показанням, які вона давала під час слідчого експерименту на досудовому розслідуванні. Зазначає, що у ОСОБА_6 не було жодного умислу на спричинення потерпілій тяжкого тілесного ушкодження, тримаючи в руці ніж він не передбачав можливості поранення ОСОБА_8 , яка з метою намагання відібрати ніж у ОСОБА_6 першою розпочала фізичну боротьбу, а обвинувачений діяв з необережності. Тобто, дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України кваліфіковані не вірно і мають кваліфікуватись за ст.128 КК України. Просить вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2018 року щодо ОСОБА_6 скасувати та постановити новий, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ст.128 КК України у виді обмеження волі на строк 3 місяці.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_5 про залишення апеляційних скарг без задоволення, а вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 за обставин, вказаних у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні, і є обґрунтованим.

Всупереч твердженням, викладеним в апеляційних скаргах та при апеляційному розгляді справи, матеріали даного кримінального провадження містять достатньо належних і беззаперечних доказів, які свідчать про умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 потерпілій. Характер і механізм завданих тілесних ушкоджень вказують, що ОСОБА_6 діяв з умислом, направленим на протиправне заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, зазначених у вироку, підтверджується: показами потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні у суду першої інстанції показала, що 23.10.2017 року вона перебувала в себе вдома в АДРЕСА_1 , з будинку вийти не могла, оскільки зламався ключ в замку дверей. В будинок через розбите вікно заліз ОСОБА_6 , після чого почалася між ними сварка. Потім вона підійшла до обвинуваченого з лівої сторони та в момент, коли нахилилась через нього з правої сторони відчула удар в живіт, звідки почала текти кров. Додатково повідомила, що впевнена в тому, що саме ОСОБА_6 наніс їй удар ножем.

Крім того, вина ОСОБА_6 стверджується також показаннями допитаних в судовому засіданні в суді першої інстанції свідків:

- ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є сестрами потерпілої, та повідомили, що 23.10.2017 року близько 12-ої год потерпіла ОСОБА_8 подзвонила їм, та повідомила про зламаний ключ в дверях свого будинку та просила надати допомогу, щоб вигнати з будинку обвинуваченого ОСОБА_6 . Коли вони приїхали до будинку потерпілої в АДРЕСА_1 , то побачили розбите вікно і почули суперечку з обвинуваченим;

- ОСОБА_11 , що є сусідкою потерпілої повідомила про те, що часто бачила в будинку потерпілої обвинуваченого ОСОБА_6 , між ними регулярно відбувалися сварки. 23 жовтня 2017 року теж чула сварку між обвинуваченим та потерпілою. Близько 03-ої год ночі до неї звернувся лікар швидкої допомоги та попросив допомогти, зайшовши з ним до будинку ОСОБА_8 вона побачила потерпілу всю в крові на ліжку.

Показання зазначених свідків свідчать про дійсний стан та характер стосунків між потерпілою та обвинуваченим і підтверджують показання обвинуваченого ОСОБА_6 даних в суді першої інстанції в тій частині, що між ним та потерпілою виникла суперечка, під час якої у останньої з живота почала текти кров.

Також в основу вироку, після повного дослідження та відповідної оцінки, суд обґрунтовано поклав наступні докази: висновок СМЕ №290 від 24 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_6 відповідно до якого у останнього виявлено поверхневі садни-подряпини шиї справа (виникли внаслідок травматичної поверхневої дії тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключно нігтів рук людини) та осаднені ранки лінійної форми тильної поверхні лівої кисті (виникли внаслідок дії дрібних загострених предметів - не виключено для уламків скла) з терміном заподіяння 23 жовтня 2017 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.к.п.81-82);

- висновок СМЕ №288 від 24.11.2017 р. щодо ОСОБА_8 відповідно до якого у потерпілої маються тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани в ділянці лівої зовнішньої ості клубової кістки брижі, з напрямком раневого каналу косо в напрямку до тазу та сліпим закінченням в черевній порожнині, спереду-дозаду, дещо знизу доверху, дещо зліва-направо. Термін заподіяння може відповідати кінцю доби 23.10.17 початку 24.10.17р. Під час отримання тілесного ушкодження потерпіла могла знаходитись у вертикальному чи близько до такого положенні тіла, була обернена передньою поверхнею тіла до руки іншої особи, яка була озброєна будь-яким колюче-ріжучим предметом (лезо ножа). Остаточний діагноз ушкоджень - проникаюче ножове поранення бокової поверхні живота зліва з пошкодженням тонкого кишечника, сигловідної кишки, кровотеча з брижі тонкого кишечника, розлитий гнійно-фібринозний перитоніт, що згідно висновку відносяться до категорії тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя в момент його заподіяння. Висновок СМЕ повністю узгоджується з показаннями потерпілої;

- протокол огляду місця події від 24 жовтня 2017 року в АДРЕСА_1 з ілюстративними фото таблицями, відповідно до якого зафіксовано пошкодження вікна в коридорі помешкання, виявлено частини постільної білизни зі слідами речовини бурого кольору, на кухонній тумбі кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору, простирадло зі слідами речовини бурого кольору, частини постільної білизни зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров, які було вилучено, упаковано до пакету, скріплено печаткою №205 Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, в подальшому прилучено речовими доказами по справі (а.к.п.72-78).

Висновком експерта №2.2-291/17 від 14.12.2017 р. відповідно до якого кров ОСОБА_6 відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0.

Висновком експерта 2.2-290/17 від 14.12.17 р. відповідно до якого кров ОСОБА_8 відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0.

Висновком експерта 2.2-292/17 від 19.12.17 р. відповідно до якого на кухонному ножі виявлено кров, яка належить людині, та може відноситись до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0, походження крові як від обвинуваченого ОСОБА_6 , так і від потерпілої ОСОБА_8 не виключається.

Висновком експерта 2.2-293/17 від 15.12.17 р. відповідно до якого на простирадлі виявлено кров, яка належить людині, та може відноситись до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0, походження крові як від обвинуваченого ОСОБА_6 , так і від потерпілої ОСОБА_8 не виключається.

Висновком експерта 2.2-294/17 від 19.12.17 р. відповідно до якого на фрагментах тканини виявлено кров, яка належить людині, та може відноситись до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0, походження крові як від обвинуваченого ОСОБА_6 , так і від потерпілої ОСОБА_8 не виключається.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12 грудня 2017 року, із застосуванням відеозапису, який був переглянутий у судовому засіданні в суді першої інстанції, під час якого обвинувачений ОСОБА_6 чітко та детально показав та продемонстрував обставини нанесення удару, його напрямок та спрямованість, розташування обвинуваченої та потерпілої в момент нанесення удару, що повністю узгоджується з висновком СМЕ №288 від 24.11.2017 року щодо ОСОБА_8 та показаннями потерпілої (а.к.п.129-132).

У кримінальному провадженні не встановлено будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність вказаних доказів.

Наведені у вироку суду докази повністю узгоджуються між собою, не містять суперечностей та в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Безпідставними колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 стосовно невірної правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України та необхідності перекваліфікації його дій на ст.128 КК України.

Диспозиція ст.128 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вчинення необережного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Під час судового розгляду кримінального провадження в судах як першої, так і апеляційної інстанцій ні обвинуваченим ОСОБА_6 , ні його захисником ОСОБА_7 жодних доказів вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ст.128 КК України надано не було.

За таких умов, враховуючи викладене, до показань обвинуваченого ОСОБА_6 які він надав у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції щодо необережного нанесення удару потерпілій колегія суддів ставиться критично, оскільки вони повністю спростовуються наведеними вище доказами.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують твердження ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в апеляційних скаргах, що обвинувачений завдав потерпілій удар необережно, оскільки остання сама кинулась на ніж.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у ОСОБА_6 умислу на спричинення потерпілій ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, належним чином вмотивувавши свої висновки, які є переконливими, що підтвердив і прокурор при апеляційному розгляді справи.

При цьому суд першої інстанції дав оцінку всім дослідженим доказам, зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Будь-яких суперечностей у вироку суду колегія суддів не вбачає.

Отже доводи апеляційних скарг про необережне спричинення ОСОБА_6 потерпілій тяжкого тілесного ушкодження не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а тому підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.1 ст. 121 КК України на ст. 128 КК України колегія суддів не вбачає.

Зібраними в кримінальному провадженні доказами підтверджено, що між обвинуваченим і потерпілою були регулярні сварки та конфлікти за час їхнього спільного проживання, так і 23 жовтня 2017 року мала місце чергова сварка, а тому обвинувачений ОСОБА_6 повинен був усвідомлювати суспільно-небезпечний характер свого діяння, та передбачати його наслідки, тобто він діяв з прямим умислом на нанесення тяжких тілесних ушкоджень.

Що ж до покарання ОСОБА_6 , то як видно з вироку, при його призначенні суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який є особою середнього віку, негативно характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово судимого, не одруженого, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав частково, думку потерпілої, яка просила призначити покарання в межах санкції інкримінованої статті, неодноразово судимого за вчинення злочинів проти власності, пом`якшуючою обставиною визнано активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючих обставин судом не встановлено, і обрав ОСОБА_6 за скоєне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, та на підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання за вироком Сарненського районного суду від 02.11.2017 року, призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць, належним чином вмотивувавши прийняте рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим і підстав для його скасування чи зміни не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення повного тексту ухвали, а обвинуваченим ОСОБА_6 в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий: ___________________ ОСОБА_1

Судді: ______________О.І.Полюхович_________________В.Я.Іващук