Провадження №: 1-кп/752/471/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Голосіївського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0006243 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, громадянина України, не працюючого офіційно, з освітою середньою, зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 115 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А :
09.07.2017 року приблизно о 12:00 ОСОБА_8 приїхав до свого батька ОСОБА_10 , який проживав по АДРЕСА_2 . Між ними, на ґрунті особистих неприязних відносин, виникла суперечка та сварка, і ОСОБА_8 покинув вищевказану адресу.
Цього ж дня, приблизно о 14:30 год. ОСОБА_8 знову повернувся до ОСОБА_10 та вони разом на автомобілі, що перебував у користуванні ОСОБА_8 , під приводом з`ясування відносин, поїхали в напрямку Самбурок.
Приблизно о 15:00 год., прибувши до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вийшли з машини та між ними знову почався конфлікт та сварка, в ході якої у ОСОБА_8 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_10 . З цією метою, маючи намір реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 взяв з автомобіля ніж та заховав його у рукав спортивної кофти у яку був вдягнений, та під приводом щоб ніхто не чув їхньої сварки, запропонував батьку піти далі в ліс, який знаходився біля зазначеної адреси.
Перебуваючи в лісопарковій зоні, що розташована на відстані приблизно 200 метрів від приватного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 , продовжуючи сварку, умисно, наніс своєму батькові ОСОБА_10 один удар рукою в область голови, від чого той впав на землю спиною до низу. Після чого ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті, витягнув з рукава ніж та з метою вбивства, умисно наніс ОСОБА_10 множинні удари в область шиї, живота та грудної клітки, заподіявши проникаючі множинні колото-різані рани грудей з ушкодженням серця та легень з розвитком крововтрати, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому, причино наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Тобто, ОСОБА_8 визнається винним за ч.1 ст. 115 КК України, -умисне, протиправне заподіянні смерті іншій людині (вбивство).

Обвинувачений ОСОБА_8 вину визнав частково. Пояснив, що батько в сім років його жостоко побив, знущався, проте він про це нікому не говорив. Уже коли виріс, стосунки з батьком не склалися. Той часто випивав, між ними постійно виникали сварки, суперечки, він виганяв його з дому, вимагав повернути якісь гроші. В той день, а саме 09.07.2017 року, не виключення. Він вранці приїхав до батька допомогти по господарству. Батько був п`яний, почав ображати його і вигнав. Він поїхав до своєї співмешканки ОСОБА_11 , її розповів про сварку з батьком. Зателефонував батько і просив знову приїхати, що він і зробив. По приїзду знову почалася сварка з батьком на підвищених тонах. Він запропонував від`їхати, щоб не чули їх суперечки, вирішили поїхати до лісу, де інколи з ним перебували. Помітив, що батько щось ніби взяв зі столу, як потім виявилося, це були окуляри. Зупинилися біля лісу, батько продовжував його ображати, вів себе агресивно. Він, з метою самозахисту, взяв з автомобіля ножа і заховав у рукав. В лісі батько продовжував ображати його та вдарив рукою в обличчя. Після цього він, будучи ображеним поведінкою батька, вдарив його у відповідь і наносив удари по тілу ножем навіть коли батько уже лежав. Скільки наніс ударів, уже не пригадує. Після цього ножа викинув та викликав поліцію, оскільки злякався того, що накоїв. Так вчинив, оскільки батько його ображав, в тому числі фізично, відчував страх. Пізніше, коли прибула поліція, усе показав та розповів.

Свідок ОСОБА_12 в своїх показаннях відмітив, що очевидцем події не був. Про те що сталося, взнав від співмешканки ОСОБА_8 , яка повідомила що ОСОБА_13 немає, а ОСОБА_14 забрала поліція. Щодо їх стосунків, то вони були постійно напружені. Максиму батько інколи дозволяв проживати у своїй кімнаті в гуртожитку, а коли випивав, то проганяв його. Пригадує, що в той день ОСОБА_14 телефонував і казав, що батько його в черговий раз проганяє, був збуджений та знервований, як він зрозумів.

Свідок ОСОБА_15 повідомила, що обвинувачений її брат і вона приїздила до нього в м. Київ. Характеризує брата позитивно. Батько зловживав спиртним, часто конфліктував, стосунки між ними були напружені, вони обоє по характеру вибухові. Брат говорив, що батько часто вимагає від нього гроші.

Свідок ОСОБА_16 повідомив, що ОСОБА_17 батька і сина знає давно, стосунки між ними, як він вважає, були нормальними. Він ОСОБА_18 давав в користування для роботи свій автомобіль. 09 липня 2017 року йому зателефонував ОСОБА_14 і сказав, що не витримав і вбив батька, автомобіль поклав біля будинку, а сам здався. Як усе відбувалося і коли, не сказав, повідомив що зарізав, голос був збуджений. Йому відомо, що між батьком та сином виникали конфлікти які провокував саме батько, оскільки зловживав спиртним. ОСОБА_14 інколи говорив, що батько вимагає гроші за проживання у його кімнаті.

Свідок ОСОБА_19 показала, що до події проживала з ОСОБА_20 . В той день спілкувалася з ним і він сказав, що в черговий раз посварився з батьком, його стан був пригнічений, можна сказати депресивний, оскільки батько його виганяв з квартири. Пізніше, між ними мала місце переписка по телефону. Відносини між ОСОБА_14 та батьком, який зловживав спиртним, були погані, напружені.

Крім часткового визнання вини та показань свідків, додатково винність обвинуваченого у вчиненні саме вбивства підтверджується сукупністю доказів наданих стороною обвинувачення та безпосередньо досліджених судом, зокрема процесуальними документами, висновками експертиз, тощо, а саме:

протоколами огляду місця події і трупа, з фото таблицями, де відображено, що з участю Бучинського Максима в Голосіївському лісі біля вул. Ягідна, 60/1 в м. Києві, виявлено труп ОСОБА_21 та неподалік в місці, яке показав ОСОБА_22 , ніж;

висновком експертизи № 266ц, згідно якої, при судово-цитологічному дослідженні клинка кухонного ножа, виявлено кров особи чоловічої генетичної статі, не виключається походження крові від потерпілого ОСОБА_10 ;

висновком судово-медичної експертизи № 2059, згідно якої, при судово-медичній експертизі трупа, виявлено:
А), (прямолінійної форми, рівними краями, гострокутними та П-подібними кінцями),
- рана №1 в нижній третині шиї справа, над ключицею, рановий канал який іде від рани в напрямку спереду назад, зверху вниз, перетинав хрящову частину 1-го ребра, проникає в плевральну порожнину, з ушкодженням легені, по зонду довжиною до 15см;
- рана №2 на передній поверхні грудної клітки справа, з рановим каналом який іде в напрямку спереду назад, справа наліво, зверху вниз, проникає на рівні 3-го міжреберного проміжку в плевральну порожнину, ушкоджує серцеву сорочку, довжиною до 15см;
- рана №3 на грудній клітці справа нижче рани №1 з рановим каналом, який іде під шкірою, довжиною до 2см, з ушкодженням м`яких тканин;
- рана №4 в проекції тіла грудини, рановий канал який іде від рани в напрямку спереду назад, зліва направо, знизу догори, проникає в грудну клітку, з ушкодженням серцевої сорочки та серця, довжиною по зонду 12см;
- рана №5 на передній поверхні грудної клітки зліва з рановим каналом, який іде від рани в напрямку спереду назад, зліва направо, знизу догори, довжиною по зонду 13см, з ушкодженням м`яких тканин та м`язів;
- рана №6 на передній поверхні грудної клітки зліва в 4см нижче рани №5 з рановим каналом, який іде від рани в напрямку спереду назад, зліва направо по ходу якого ушкоджуються м`які тканини та м`язи, хрящова частина 6-7 ребер, проникає в плевральну порожнину з ушкодженням легені довжиною до 16см;
- рана №7 на передній поверхні живота зліва, в 2см від серединної лінії, під краєм реберної дуги з рановим каналом, який іде в напрямку спереду назад, справа наліво, знизу догори, довжиною по зонду 8см по ходу якого ушкоджуються м`які тканини;
- рана №8 на передній поверхні живота в паховій ділянці з рановим каналом, якій іде в напрямку спереду назад, справа наліво, знизу догори довжиною по зонду 4см, з ушкодженням м`яких тканин;
- рана №9 на спині справа по задній пахвовій лінії з рановим каналом якій іде ззаду наперед, справа наліво, на рівні 7-го міжреберного проміжку, проникає в плевральну порожнину з ушкодженням легені довжиною по зонду до 18см;
- рана №10 на спині справа нижче рани №9 прямолінійної форми глибиною до 0,5см, з ушкодженням м`яких тканин;
- рана №11 на зовнішній поверхні правого передпліччя, глибиною до 1см, з ушкодженням м`яких тканин;
- рана №12 на середньому пальці лівої кисті по внутрішній поверхні основної фаланги з ушкодженням м`яких тканин.
- гемоторакс справа 500мл, зліва 800мл, гемоперикард, крововиливи під ендокардом (плями Мінакова), недокрів`я внутрішніх органів.
Характер та особливості ушкоджень, їх розташування вказує на те, що вони утворилась від дії гострого предмету типу клинка ножа в якого був гостро ріжучий край з одного боку та обушок з іншого.
Проникаючі колото-різані рани грудної клітки (№1;№2;№6;№9) з ушкодженням серця та легень мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень (небезпека для життя) і знаходяться в прямому причино наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Непроникаючі колото-різані рани (№3-5;№8;10;11; 12) мають ознаки легких тілесних ушкоджень,які спричинили короткочасний розлад здоров`я та сприяли крововтраті і настанню смерті.
2(1) Смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала від колото-різаних поранень грудей з ушкодженням легень та серця з розвитком крововтрати, на що вказує описане в п. 1(а).
3.Згідно судово-токсикологічного дослідження в крові від трупа ОСОБА_10 , знайдено етиловий спирт у концентрації 3,41 проміле, що при житті може відповідати тяжкому алкогольному сп`янінню;
висновком експерта № 265ц, згідно якої, при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту правої руки потерпілого ОСОБА_10 знайдено слина, а також кров людини, отже сліди могли утворитися за рахунок змішування слини чоловіка та крові особи, в тому числі від потерпілого ОСОБА_10 та від ОСОБА_8

протоколом від 09.07.2017 року затримання ОСОБА_8 , під час якого проведено його обшук, та вилучено спортивні штани сірого кольору, на яких, як видно з висновку експерта № 309, виявлено кров людини, не виключається можливість її походження від потерпілого ОСОБА_10 ;

постановами про визнання предметів речовими доказами;

протоколом проведення слідчого експерименту в якому відображено, що ОСОБА_8 , з участю захисника, показав про місце і обставини вбивства батька та місце де викинув ножа, яким наносив удари.

Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 165:

1.На теперішній час ОСОБА_8 не виявляє ознак будь-якого психічного розладу.

2.В період часу, до якого відноситься діяння, ОСОБА_8 не виявляв ознак будь-якого психічного розладу, і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

3.В період часу, до якого відноситься діяння, ОСОБА_8 не перебував у стані тимчасового розладу психічної діяльності, в тому числі в стані патологічного сп`яніння.

4.За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_8 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

5-6.У ОСОБА_8 не виявлено клінічних ознак будь-якого наркологічного захворювання.

8. У ОСОБА_8 не виявлено психічних порушень , які б могли бути складовою суспільної небезпечності.

7,9.У період правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_8 не перебував у стані афекту. Перебував у стані емоційного напруження, який виник на тлі попередньої тривалої психотравмуючої ситуації, але не досягав афективної глибини.

В судовому засіданні експерт - психолог ОСОБА_23 , яка в складі експертів брала участь у проведенні стаціонарної експертизи щодо ОСОБА_8 , надані нею висновки, які відмічені № 7 та 9, повністю підтвердила. Відмітила, що обвинувачений у стані афекту не перебував, а знаходився в стані тривалого напруження, щодо стану сильного душевного хвилювання, то це питання вирішує суд.

Аналізуючи докази в сукупності, колегія суддів прийшла до висновку про доведеність вини обвинуваченого поза розумним сумнівом, у вчиненні саме злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

З позицією захисту, щодо необхідності перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.1 ст. 115 КК України на ст. 116 КК України (умисне вбивство в стані сильного душевного хвилювання), колегія суддів, аналізуючи досліджені докази в сукупності, не погоджується.
До такого висновку, ретельно проаналізувавши докази та враховуючи висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, які, згідно вимог ст. 458 КПК України, є обов`язковими для всіх судів загальної юрисдикції, суд прийшов з наступних підстав.

Так, як зазначено у висновку ВСУ (справа №5-8кс14, від 03.04.2014 року), відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», на яку між іншим посилався захисник, суб`єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено статтями 116 і 123 КК України, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.

Наведене свідчить про те, що розмежування умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (частина перша статті 115 КК) від умисного вбивства, вчиненого в стані сильного душевного хвилювання (стаття 116 КК), здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною стороною цих злочинів, зокрема, встановленням таких особливостей, характерних для злочину, передбаченого статтею 116 КК України, як те, що суспільно небезпечне діяння особи спровоковане протизаконним насильством, систематичним знущанням або тяжкою образою з боку потерпілого; що суб`єктивна сторона складу цього злочину характеризується особливим емоційним станом суб`єкта - його душевним хвилюванням, яке значною мірою знижує його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними, а умисел на позбавлення життя потерпілого виникає раптово і реалізується негайно.
В той же час, як встановлено в ході судового розгляду, потерпілий є батьком обвинуваченого. Між ними уже певний, досить тривалий час були неприязні стосунки, в зв`язку з чим часто виникали сварки. Чергова сварка виникала і 09.07.2017 року, коли ОСОБА_22 приїхав до ОСОБА_10 . Після чого, обвинувачений свідомо привіз батька до лісу, взяв з автомобіля ножа, тобто завчасно приготував знаряддя вчинення злочину, якого заховав у рукав, та уже перебуваючи в безлюдному місці, з метою вбивства, наніс потерпілому множинні удари ножем в область тулуба, заподіявши смерть.
Таким чином, встановлені судом фактичні обставини не підтверджують того, що дії обвинуваченого щодо ОСОБА_10 виникли внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого щодо обвинуваченого, були раптовими та зумовленими його безпосередньою реакцією на дії потерпілого, тобто відбувались без розриву в часі між обставинами, які викликали у нього стан емоційного напруження і подальшим вбивством.
За таких обставин, враховуючи встановлений судом характер взаємовідносин між обвинуваченим та потерпілим, ретельне дослідження судом обставин тривалого розвитку подій 09 липня 2017 року, дії обвинуваченого спрямовані на визначення місця вбивства та завчасне заготовлення ножа, як знаряддя вбивства, дані стаціонарної судово-психіатричної експертизи, де зазначено, що ОСОБА_8 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто передбачати їх наслідки, і не перебував у стані афекту, а перебував у стані емоційного напруження, який виник на тлі попередньої тривалої психотравмуючої ситуації, але не досягав афективної глибини, що підтвердив в експерт під час допиту, дають колегії суду достатні підстави вважати, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_8 раніше не судимий, офіційно не працює, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає наявність неповнолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Підсумовуючи результати судового розгляду, обговорюючи питання про вид та міру покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, вище наведені данні про особу обвинуваченого, обставини що обтяжують та пом`якшують покарання, взаємовідносини між обвинуваченим та потерпілим, які передували події, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 09 липня 2017 року (дати затримання).

Обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Питання щодо речових доказів, вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Керуючись ст.ст. 371, 373,374 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 05.06.2018 року, зарахувавши в даний строк час перебування його під вартою починаючи з 09.07.2017 року (день затримання) по 04.06.2018 року, включно.

Обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, - залишити без змін.

Речові докази:

диск DWD-R помаранчевого кольору, з написами «VIDEK» «DWD-R», «4 GB», «120 min», «16х», який знаходиться в паперовому конверті білого кольору, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
ніж кухонного типу, нігті лівої та правої рук ОСОБА_10 , футболку чорного кольору, сірі джинси, тапочки сірі, кепку камуфляжну, що на зберіганні в камері схову Голосіївського УП ГУ Національної поліції в м. Києві, - знищити;
мобільний телефон «Самсунг», що на зберіганні в камері схову Голосіївського УП ГУ Національної поліції в м. Києві,- повернути власнику на його вимогу.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертиз відповідно:
в сумі 1975 грн. 60 коп. за проведення експертизи № 265ц;
в сумі 1975 грн. 60 коп. за проведення експертизи № 266ц.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судді ____________ _______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3