АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/493/18 Справа № 200/6638/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2018 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2018 рокузадоволено клопотання слідчого ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором, та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 10 червня 2018 року.

Слідчий суддя, мотивуючи своє рішення, зазначив, що ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду М.Дніпропетровська від 20.01.2018 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у сумі 510 000 грн. строком до 18.03.2018 року, застосування якого ухвалою слідчого судді Бабушкінського райсуду М.Дніпропетровська від 15.03.2018 року продовжено на строк до 18.04.2018 року, оскільки було встановлено наявність ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вищевказані встановлені судом при застосуванні запобіжного заходу ризики перешкоджання кримінальному провадженню на даний час не зменшилися та не зникли, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України, оскільки його причетність до зазначеного злочину підтверджується наданими матеріалами. Крім того, ОСОБА_8 раніше судимий, у тому числі за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом вогнепальної зброї, не працює, не має постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, і осіб на своєму утриманні.

Таким чином, з урахуванням викладеного, особи підозрюваного та серйозності пред`явленої підозри, обставин скоєння злочинів, суворості покарання, яке може бути призначено підозрюваному у разі доведеності його провини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі домашнього арешту, оскільки тільки дані про особистість підозрюваного, який має місце проживання в м. Дніпро не свідчать про наявність у останнього перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від органів досудового слідства та суду.

Також встановлено, що закінчити розслідування по даному кримінальному провадженню у встановлений законодавством термін не виявилось можливим, у зв`язку з чим заступником прокурора Дніпропетровської області строк досудового розслідування продовжений до 20 червня 2018 року, оскільки слідчому необхідно отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки порівняльних генетико-молекулярних експертиз по відібраним зразкам крові у підозрюваних та провести інші слідчі дії.

В апеляційній скарзі скаргою захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що у ОСОБА_8

наявні міцні соціальні та сімейні зв`язки, а отже обов`язково має бути розглянута можливість

застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, а також на те, що підозрюваний ОСОБА_8 вже три місяці перебуває під вартою без належного доведення стороною обвинувачення підстав продовження відносно нього виняткового запобіжного заходу,

Вказує, що сукупність зазначених даних та обставин не доведення прокурором в

судовому засіданні будь-яких обставин, які б вказували на наявність реальних або можливих намірів ухилення ОСОБА_8 від органу досудового розслідування, суду або реальних намірів вдатися до таких дій, приводить до висновку про безпідставність існування такого ризику. В судовому засіданні під час розгляду щодо ОСОБА_8 стороною обвинувачення не було надано достатнього обґрунтування ризику ухилення останнього від суду з посиланням на конкретні докази його реального існування. А лише періодичне (кожних два місяці) перерахування стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на даному етапі не дає суду можливості встановити ані міру таких ризиків, ані їх актуальність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які, кожен окремо, підтримали в повному обсязі апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію сторони захисту без задоволення, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про законність та обґрунтованість цього клопотання.

З таким висновком колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, оскільки він в повній мірі не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001465 від 05 листопада 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 4 ст. 187, ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2)виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний був перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч.1 ст.184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що зазначені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при продовженні строку тримання ОСОБА_8 під вартою цих вимог закону не дотримався.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчий суддя, під час постановлення оскаржуваної ухвали послався як на підставу для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 на те, що слідчому до закінчення строку розслідування ще необхідно отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки порівняльних

генетико-молекулярних експертиз по відібраним зразкам крові у підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_10 , не звернувши навіть уваги на те, що дана експертиза жодним чином не стосується підозрюваного ОСОБА_8 , якому повідомлено про підозру лише у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України, натомість вищезазначене експертне дослідження було призначено іншим підозрюваним, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_10 в рамках пред`явленої останнім підозри у скоєнні злочинів за ст.. 348, ч.4 ст. 187 КК України.

Згідно до ст.176 КПК України, ст.178КПК України, ст.183 КПК України, визначено що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Однак, зазначені вимоги закону при прийнятті оскаржуваної ухвали не дотриманні. Слідчий суддя не перевірив відповідність змісту клопотання вимогам ст. 184 КПК України. У клопотанні слідчого не вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не розглянуто можливість застосування інших (альтеративних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до клопотання, слідчим були зазначені такі ризики, як можливість ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення майбутнього покарання, а також те, що, перебуваючи на свободі, може вмовляннями, чи іншим способом незаконно впливати на потерпілого, щодо зміни в подальшому ним свідчень по вищевказаному кримінальному провадженню.

Для доведення наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, по вказаному кримінальному провадженню слідчий або прокурор повинен надати певні докази, які б засвідчували факти вказаних ризиків. Однак клопотання слідчого вказаних доказів не містить.

Твердження слідства та суду про можливість впливати ОСОБА_8 на потерпілого, колегія суддів вважає припущенням, оскільки потерпілий по вказаній справі допитаний, а в матеріалах провадження відсутні докази, які б підтверджували будь-які спроби впливу на нього.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та про наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, що має місце по даному кримінальному провадженню, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Дослідивши доводи клопотання слідчого, колегія суддів приходить до висновку про наявність по справі існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що без застосування до підозрюваного запобіжного заходу, ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового слідства або суду, розуміючи про те, що підозрюється в у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, а також, що у даному провадженні існує ризик, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені п.1) ч.1 ст.177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст.178 КПК України, а також враховуючи, що прокурором та слідчим в апеляційному суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеному під час розгляду справи ризику, а також те, що вже було встановлено судом першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст.181 КПК України та полягає в забороні підозрюваному ОСОБА_8 цілодобово залишати житло до 10 червня 2018 року, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст.194 КПК України, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеному ризику.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею необґрунтовано продовжено підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосування менш суворого зможе запобігти ризику, який передбачений ст. 177 КПК України. А тому апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати, постановивши свою.

На підставі ст.194 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підозрюваного ОСОБА_8 покласти обов`язки, передбачені п. п.1,2,4,8 ч.5 цієї статті на зазначений строк.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2018 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_15 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти негайно в залі суду.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 10 червня 2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, чи суду;

- цілодобово не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголосити о 12 годині 00 хвилин 08 травня 2018 року в залі судових засідань Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Судді:

______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3