Провадження № 1-кп/643/220/18
Справа № 643/2909/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 13.01.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, судимого 15.12.2014року Московським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі, Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.02.2015 року на підставі ст.6 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014року скорочено на половину невідбуту частину покарання за вказаним вироком суду, звільненого з місць позбавлення волі 22.12.2015року по відбуттю строку покарання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2017року, приблизно о 17год.30хв., точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_5 знаходився біля кіоску, розташованого поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив раніше знайому ОСОБА_7 з раніше незнайомим ОСОБА_4 , які розмовляли між собою, та у ОСОБА_5 на ґрунті ревнощів виник умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи свою фізичну перевагу, ОСОБА_5 з метою завдання тілесних ушкоджень, наніс удар правою ногою в область лівої ноги ОСОБА_4 від чого останній впав, після чого продовжуючи свій злочинний намір сів зверху на ОСОБА_4 та став наносити удари кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_4 . В цей час ОСОБА_4 почав закривати обличчя руками з метою захисту від ударів ОСОБА_5 , але останній продовжував наносити удари в обличчя та наніс удар по мізинцю лівої руки ОСОБА_4 . Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи №231-С/17 від 02.02.2017року спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому зовнішньої лодижки лівого гомілкостопного суглобу, внутрішньосуглобний перелом основної фаланги 5-го пальця лівої кисті, забійна рана та синці на обличчі. По ступеню тяжкості перелом лівої зовнішньої лодижки та основної фаланги 5-го пальця лівої кисті це пошкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а рана та синці відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому злочині, передбаченого ч.1 ст.122 КК України не визнав та показав, що знає ОСОБА_7 з 2016року, вони зустрічалися. 12.01.2017року, приблизно о 17год.15хв. він повертався додому, проходив біля кіоску «Ремонт одягу» в торці будинку АДРЕСА_2 де працює ОСОБА_7 . Вона стояла біля кіоску, він почув нецензурну лайку від неї на свою адресу. Після чого вона побігла в кіоск, а раніше незнайомий йому ОСОБА_4 , який стояв поруч з нею сказав їй викликати поліцію, підбіг до нього та намагався його вдарити в обличчя, але він ухилився від удару. Після цього потерпілий схватив його руками за куртку, на що він його руками відштовхував у груди від себе, від чого ОСОБА_4 декілька разів спиною вдарився об кіоск. Потім ще раз відштовхнув від себе ОСОБА_4 , від чого потерпілий впав на спину. Коли потерпілий впав на спину він нахилився, щоб підняти свою сумку, однак потерпілий намагався ногами вдарити його. Після чого ОСОБА_4 піднявся та знову почав хапати його за одяг, на що він знов його відштовхнув, останній вдарився об кут кіоску та впав. Він нахилився, взяв свою сумку, яка була під ногами потерпілого, при цьому відштовхнув правою ногою, ноги потерпілого та пішов додому. Потерпілого не бив, свідків ніяких не було. Крім того зазначив, що за станом свого здоров`я, не міг нанести тілесні ушкодження потерпілому, оскільки у нього був перелом ребра. Просив його виправдати.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї провини, його вина в інкримінованому кримінальному правопорушенні підтверджується показами потерпілого та свідків.
Так, допитаний судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 12.01.2017року, в денний час доби йому зателефонувала знайома ОСОБА_7 та попрохала її зустріти після роботи та провести додому, оскільки вона побоюється ОСОБА_5 , який постійно її переслідує та погрожує. Так, 12.01.2017року, приблизно о 17год.30хв. він прийшов до кіоску, де працює ОСОБА_7 , та який розташований за адресою: пр. Тракторобудівників,87 в м.Харкові. Він з ОСОБА_7 стояли біля кіоску, коли остання повідомила, що йде ОСОБА_5 . Він обернувся та побачивши ОСОБА_5 сказав ОСОБА_7 зайти в кіоск та викликати поліцію. ОСОБА_5 підійшов до нього, кинув свою сумку, вони почали штовхатися. Потім обвинувачений правою ногою вдарив його по лівій нозі по лодижці, від чого він впав на землю. Після чого обвинувачений сів на нього зверху та продовжив наносити удари по обличчю кулаками обох рук. Він закривав обличчя руками з метою захисту від ударів ОСОБА_5 , відчув біль у в лівій кисті. Після цього ОСОБА_5 встав з нього та сказав: «Будиш знати як чіпати моїх жінок», підняв свою сумку та пішов.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_8 показав, що з ОСОБА_5 він знайомий з 2016року, їх познайомила його мати ОСОБА_7 , яку ОСОБА_5 згодом почав переслідувати. Так, 12.01.2017року приблизно о 17год.30хв. він знаходився за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 87, зустрічав мати ОСОБА_7 з роботи. Де побачив бійку між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . ОСОБА_5 сидів зверху на ОСОБА_4 , який лежав на спині, та наносив останньому удари кулаком правої руки в обличчя. Потім ОСОБА_5 побачив його, встав, взяв свою сумку яка лежала на землі та покинув місце події. Він разом із ОСОБА_9 допоміг ОСОБА_4 піднятися, у останнього було розбито обличчя та він шкутильгав.
Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_9 показала, що 12.01.2017року приблизно о 17год.30хв. вона підходила до кіоску, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 де побачила ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . ОСОБА_5 сидів зверху на ОСОБА_4 , який лежав на спині, та наносив останньому удари кулаками обох рук в обличчя. ОСОБА_4 при цьому закривав обличчя руками, опору не чинив. Побачивши ОСОБА_8 , який наближався до них, ОСОБА_5 встав с ОСОБА_4 , взяв свою сумку та покинув місце події. Вона разом із ОСОБА_8 допомогла піднятися ОСОБА_4 , у нього все обличчя було у крові та він шкутильгав.
Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_5 вона знає з 2016року, вони зустрічалися. Через деякий час вона зрозуміла, що у них різні характери, він запальний, агресивний та вони не зможуть бути разом, про що повідомила ОСОБА_5 та попрохала його більше її не турбувати, однак він почав її переслідувати, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння зустрічав її біля кіоску де вона працює, намагався поговорити про відносини, що приводило до конфліктів, одного разу був випадок, коли він завдав їй удар. Вона вимушена була звертатися до сина та знайомих, щоб вони проводили її з роботи додому, оскільки боялася ОСОБА_5 . Так, 12.01.2017року вона побачила ОСОБА_5 , який проходив повз кіоску, де вона працює, у зв`язку з чим зателефонувала ОСОБА_4 та попрохала зустріти її з роботи та провести додому. Приблизно о 17год.20хв. прийшов ОСОБА_4 , вони стояли на вулиці біля кіоску та розмовляли. В цей момент вона побачила ОСОБА_5 , який йшов у їх бік та був в агресивному стані, про що повідомила ОСОБА_4 . Останній обернувся в бік ОСОБА_5 та сказав їй зайти в кіоск та викликати поліцію. Коли вона відчиняла двері в кіоск, побачила, як ОСОБА_5 накинувся на ОСОБА_4 , правою ногою збив ОСОБА_4 після чого вона чула звук бійки. Вона подзвонила у поліцію, та коли закінчила розмову, почула стук у двері, відчинивши двері побачила ОСОБА_4 , у якого обличчя було все у крові та він шкутильгав, поруч стояли син та її подруга ОСОБА_9 .
Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_10 показала що працює в КЗОЗ «ЦЕМД та МК». Так, 12.01.2017року вона знаходилася на чергуванні та приблизно о 18-00год. надійшов виклик на адресу АДРЕСА_2 з повідомленням, що побитий чоловік невідомим. По приїзду на місце, було виявлено чоловіка, який був оглянутий та встановлено попередній діагноз: ЗЧМТ, переломи верхньої та нижньої кінцівки. В подальшому чоловіка госпіталізували до Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова.
Окрім показань допитаних потерпілого та свідків події, судом досліджено письмові докази по кримінальному провадженню, якими підтверджується винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Довідкою Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова від 12.01.2017року, з якої вбачається, що 12.01.2017року о 19год.01 хв. до лікарні МСП-404 було доставлено ОСОБА_4 з пр. Тракторобудівників, 87, травма вулична, нанесення ушкодження іншою особою, первинний діагноз ЗЧМТ СГМ УШ рана НДБР травма ноги /а.п.196а/.

Консультативним висновком 310/25 від 12.01.2017року Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова на ім`я ОСОБА_4 , з якого вбачається, що останньому встановлено діагноз: закритий перелом лівої наружної лодижки без зміщення. Закритий перелом основної фаланги 5-го пальця лівої кисті без зміщення. Забійна-рвана рана правої надбрівної дуги. Синці на обличчі /а.п.196/.

Фото наданими ОСОБА_4 на досудовому слідстві для долучення до матеріалів кримінального провадження /а.п.194-195/.

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 та спеціаліста судово-медичного експерта ХОБСМЕ ОСОБА_11 від 24.01.2017року з фототаблицею до нього, в ході якого потерпілий ОСОБА_4 вказав місце вчинення злочину, розповів та показав про обставини та механізм вчинення злочину ОСОБА_5 . Дані протоколу узгоджуються з показами ОСОБА_4 даними в ході судового розгляду /а.п.208-211/.

Висновком експерта №231-С/17 від 02.02.2017року, в якому вказано, що на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_4 з урахуванням медичної документації, у нього мають місце: перелом зовнішньої лодижки лівого гомілкостопного суглобу, внутрішньосуглобний перелом основної фаланги 5-го пальця лівої кисті, забійна рана та синці на обличчі. По ступеню тяжкості переломи лівої зовнішньої лодижки та основної фаланги 5-го пальця лівої кисті це пошкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а рана та синці відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ці пошкодження виникли від ударної дії тупих твердих предметів, характерні особливості яких на тілі потерпілого не відобразилися, та могли бути отримані в строк за 10-14 днів до проведення експертизи. Ці пошкодження не є небезпечними для життя. Показання ОСОБА_4 , на які він посилається під час проведення слідчого експерименту в цілому відповідають об`єктивним судово-медичним даним і частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень /а.п.262/.

Висновком експерта №606-С/17 від 21.02.2017року, в якому вказано, що на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_4 з урахуванням медичної документації, у нього мають місце: перелом зовнішньої лодижки лівого гомілкостопного суглобу, внутрішньосуглобний перелом основної фаланги 5-го пальця лівої кисті, забійна рана та синці на обличчі. Показання на які вказує підозрюваний ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту не відповідають об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму встановлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Ці пошкодження не могли виникнути внаслідок самовільного падіння з висоти власного зросту /а.п.213-214/.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що покази потерпілого ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 відповідають один одному, узгоджуються між собою, а також об`єктивним даним, та зазначають один механізм дій ОСОБА_5 , а саме той факт, що ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не бив потерпілого ОСОБА_4 є безпідставними, та такими, що спростовуються встановленими фактами, та поясненнями потерпілого та свідків, крім того, ОСОБА_5 є особою, заінтересованою в сприятливих для нього результатах розгляду кримінального провадження, а тому суд розцінює зайняту позицію ОСОБА_5 як спосіб захисту.

Крім того, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду доводи обвинуваченого, про те, що він за станом свого здоров`я не міг завдати тілесні ушкодження потерпілому.

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а тому ці його дії, суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченого, суд у відповідності зі ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_5 вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

У відповідності до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочину.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 розлучений, не працює, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, на останнього неодноразово надходили скарги з приводу переслідування ОСОБА_7 та вчинення сварок із застосуванням фізичної сили по відношенню до неї.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер і ступінь його суспільної небезпеки, те шо будучи раніше судимий, знову вчинив аналогічний злочин, обставини, які обтяжують його покарання, ставлення його до скоєного, та вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 13.01.2017року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, термін дії якого закінчився і згідно ч. 6 ст.194 КПК України вважається скасованим.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 /одного/ року 6 /шести/ місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його фактичного затримання.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1