ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/0430/15/18 Справа № 210/4313/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_7
Засуджений ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
Представник колонії ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду та призначити нове слухання справи в суді першої інстанції у новому складі.
В обґрунтування вказав, що під час винесення ухвали, судом першої інстанції не було взято до уваги клопотання представника колонії у задоволенні подання, оскільки перед поданням клопотання до суду, адміністрацією установи, як і за весь час перебування в колонії, так і в момент прийняття рішення про доцільність застосування пільги, було проведено детальне усебічне дослідження його особи, а саме ставлення до праці, прагнення до кращого виконання до порученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Вказав, що висновок про його виправлення ґрунтується на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання. Також зазначив, що в його особистій картці міститься інформація з приводу розгляду його особи на предмет застосування пільг, внаслідок чого його було переведено до дільниці соціальної реабілітації, де він перебував до 14.06.2017 року.
Оскаржуваною ухвалою подання начальника установи «Криворізька виправна колонія №80» про застосування до засудженого ст. 81 КК України залишено без задоволення.
Мотивуючи своє рішення суд зазначив, що переважний строк під час відбування покарання поведінка засудженого була негативною, засуджений не прагнув зразковою поведінкою та ставленням до праці довести своє виправлення, до праці на підприємстві не залучався з 01.11.2016 року по 30.04.2018 року. Тому, така пасивна поведінка засудженого не є позитивним прикладом та не свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення.
Заслухавши засудженого ОСОБА_6 , який підтримав заявлені вимоги, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше половини строку покарання за злочин середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин і не менше двох третин строку покарання за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України).
Також, за змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
На підставі ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З матеріалів судового провадження вбачається, що у ОСОБА_6 строк відбування покарання почався 28.01.2015 року, а кінець строку - 18.07.2020 року.
Згідно оцінки ступеню виправлення засудженого станом на 04.07.2018 року, зазначеної в щоденнику індивідуальної роботи з засудженим, останній довів своє виправлення. Довідка про заохочення і стягнення відносно засудженого містить дані про чотири стягнення в 2015 та 2017 роках, які на даний час є погашеними, а також три подяки в 2016 році та 2018 роках.
Відмовляючи у задоволенні клопотання суд врахував не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення, усвідомлення вчиненого.
Відповідно до ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. Крім того необхідно зазначити, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_6 під час відбування покарання є зразковою та свідчить про становлення його на шлях виправлення, та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишено без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення залишено без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4