11-кп/775/296/2018(м)
241/2034/16-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000637 від 01.11.2016 року, за апеляційною скаргою прокурора Мангушського відділу Маріупольської місцевої прокуратури№1 ОСОБА_6 на вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 18 березня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Погонівка Барвінківського району Харківської області, вірменина, громадянина України, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.01.2009 року Першотравневим районним судом Донецької області за ч.3 ст.186, ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді шести років позбавлення волі, звільненого 04.05.2015 року за відбуттям покарання;

- 19.09.2016 року Першотравневим районним судом Донецької області за ч. 2 ст.309 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі,

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 19.09.2016 року, остаточно призначено покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяцю позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №1/20-188 від 17.11.2016 року, які складають 351, 84 гривень, на користь держави.

В с т а н о в и л а :

вказаним вироком ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він в середині жовтня 2016 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_8 , проходячи біля будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , через незачинені вхідні двері зайшов до під`їзду даного будинку. Знаходячись у під`їзді, за вищевказаною адресою ОСОБА_8 побачив розміщений там, біля стіни першого поверху, дитячий велосипед торговельної марки «smart trike», вартістю 2207,93 грн, який належить ОСОБА_9 , та діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, повторно, взяв велосипед та з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 2207,93 гривень.

На зазначене судове рішення прокурором Мангушського відділу Маріупольської місцевої прокуратури№1 ОСОБА_6 подана апеляційна скарга.

Прокурор у своєї апеляційній скарзі, не оскаржуючи висновки суду щодо доведеності вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 , вважає, що вирок суду підлягає зміні, оскільки суд при ухваленні вироку зайво послався на наявність у ОСОБА_7 судимості за вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 27 травня 2008 року та необґрунтовано обрав обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою після набрання вироком законної сили.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила вирок суду змінити, виключити із вступної частини вироку посилання суду на наявність у ОСОБА_7 судимості за вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 27 травня 2008 року, з резолютивної частини вироку виключити відомості щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після набрання вироком законної сили; перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним рішенням є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого КПК.

Висновки суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами, які судом були досліджені та правильно оцінені, що фактично учасники судового провадження не оскаржують.

Що ж стосуються вимог прокурора, зазначені в апеляційній скарзі, то вони заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.374 КПК України у вступній частині вироку містяться його реквізити, з яких повинно бути зрозуміло, ким,де та стосовного кого ухвалений даний вирок.

Закон містить вимогу про те, щоб у вступні частині вироку були вказані відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.

До відомостей про особу обвинуваченого, які мають значення для справи і які належить зазначити у вступній частині вироку, крім тих, що прямо передбачені у КПК, належать, зокрема, і дані про непогашену і незняту судимість.

Дані про зняту чи погашену судимість не повинні заноситися до вступної частини вироку, дане правове положення, викладене у п.14 постанови ПВСУ від 29.06.1990 р №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку»

Проте у вступній частині вироку, суд зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 судимий 27.05.2008р. вироком Першотравневого районного суду Донецької області за ч.1 ст.296 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 45 діб, звільнений 04.07.2008 р. у зв`язку із відбуттям покарання.

Відповідно до вироку Першотравневого районного суду Донецької області від 27.05.2008р. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив злочин до досягнення ним 18-річного віку.

Погашення і зняття судимості щодо осіб, які вчинили злочин до досягнення ними 18-річного віку, відбувається на підставі статей 88-91 КК, але з урахуванням особливостей, передбачених ст.108 КК України.

П.1 частини 2 ст.108 КК України передбачає, що такими, які не мають судимості, визнаються особи, які засуджені до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, після відбуття цього покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 за вироком суду від 27 травня 2008р. вчинив злочин до досягнення ним 18-річного віку, засуджений до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме до покарання у вигляді арешту строком на 45 діб, відбув покарання 04.07.2008 р., останнього слід вважати таким, який не має судимості за вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 27.05.2008р

Таким чином, суд у вступної частини вироку безпідставно зазначив відомості щодо наявності у ОСОБА_7 судимості за вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 27 травня 2008 року, зазначене посилання підлягає виключенню, як зайве.

Крім того, зазначивши у вироку відомості щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу після набрання вироком законної сили, суд допустив порушення вимог кримінального-процесуального закону.

Відповідно до ч.4 ст.374 КПК України у разі визнанні особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається у тому числі рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження повинного ґрунтуватися на нормах КПК, зокрема положеннях розділу II.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_7 заходи забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу не застосовувались ні під час досудового слідства, ні під час судового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Запобіжний захід діє до набрання вироком законної сили, тому суд, ухвалюючи обвинувальний вирок із призначенням покарання за вчинений злочин, яке засуджений повинен відбувати після набрання вироком законної сили, безпідставно обрав ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою після набрання вироком законної сили.

Таким чином, при ухваленні вироку щодо ОСОБА_7 суд допустився порушень вимог кримінального процесуального законодавства, що відповідно до вимог ст.409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.405,407,409 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Мангушського відділу Маріупольської місцевої прокуратури№1 ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 18 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити із вступної частини вироку посилання суду на наявність у ОСОБА_7 судимості за вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 27 травня 2008 року.

З резолютивної частини вироку виключити відомості щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після набрання вироком законної сили.

В решті вирок суду залишити без змін.

На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

____________ _____________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3