Справа № 555/1825/18
Номер провадження 1-кп/555/189/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2018 рокум.Березне

Безнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Березнівського районного суду Рівненської області угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000490 від 04 жовтня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Морочно, Зарічненського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, на утримані неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, не депутата, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-
- розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
В третій декаді вересня 2018 року, в денну пору доби ОСОБА_4 перебуваючи в підсобному приміщенні підприємства ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_2 помітив два латунні радіатори від автомобіля марки «Камаз», які вирішив таємно викрасти. Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , в той же день і в той же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю власника автозапчастин ОСОБА_3 , переконавшись, що його дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, перебуваючи у підсобному приміщенні на території зазначеного підприємства, таємно, умисно, викрав бувший у використанні латунний радіатор від автомобіля марки «Камаз», вагою 21,00 кілограм вартістю 315,00 грн., який в подальшому переніс та зберігав за місцем проживання.

Наступного дня, в третій декаді вересня 2018 року, в денну пору доби, ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії поєднані єдиним умислом на вчинення крадіжки та корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, в той же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, скориставшись тимчасовою відсутністю власника автозапчастин, переконавшись що його дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, аналогічним чином, перебуваючи на території підприємства ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_2 , таємно, умисно, викрав латунний радіатор від автомобіля марки «Камаз», вагою 21,00 кілограма, вартістю 315,00 грн., який теж переніс до місця свого проживання. В подальшому викрадені радіатори ОСОБА_4 реалізував ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_3 майнової шкоди в розмірі 630,00 грн.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
11 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000490 між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 468,469,471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст. 471 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій обвинуваченої за ч. 1 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір майнової шкоди, яку ОСОБА_4 відшкодував, при цьому обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального злочину та правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст.185 КК України.
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення нею кримінального правопорушення, а саме: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченому. Розглядаючи, в порядку встановленому п. 1 ч. 3ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до вимог ст.ст. 468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим дотримані вимоги і правила кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.
Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та обвинуваченим та призначити останньому узгоджену ними міру покарання, при цьому підтвердив, що йому роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угоди та обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст. 394,424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив суд вказану угоду, укладену між ним та потерпілим затвердити і призначити йому узгоджену в угоді міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, крім того зазначив, що виконає всі покладенні на нього обов`язки.
Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочин середньої тяжкості.
Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Крім того, потерпілий ОСОБА_3 в свою чергу цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України. Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України.
На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, та за яким належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та усунення заподіяної шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до вимог ст.100КПК України речові докази повернути власнику.
Керуючись вимогами ст.ст. 122, 314, ч. 1, ст. 373, 374, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 11 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні за № 555/1825/18, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000490 від 04 жовтня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 11 жовтня 2018 року покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до вимог ст.100 КПК України речові докази повернути власнику.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
На вирок суду може бути подана апеляцiя до Рiвненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1