Справа № 685/410 /18
Провадження № 1-кп/675/70/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" липня 2018 р. Ізяславський районний суд
Хмельницької області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з освітою середньою, непрацюючої, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше судимої:
- 30.10.2013 року Білогірським районним судом Хмельницької області, за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік ( дана судимість погашена);
- 26.04.2017 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області , за ч. 2 ст. 301 КК України у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень (штраф сплачений),
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 149 Кримінального кодексу України,
16 лютого 2018 року близько 11 год. , перебуваючи у смт. Теофіполь Хмельницької області, в приміщенні кафе «2000», що по вул. Заводській, 9, ОСОБА_8 здійснила продаж свого малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за грошову винагороду в розмірі 15 000 гривень за наступних обставин.
З грудня 2017 року ОСОБА_8 , ніде не працюючи, ведучи антигромадський спосіб життя та не маючи постійного джерела заробітку, вирішила збагатитися та вирішити свої фінансові проблеми за рахунок продажу свого малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає разом з нею за адресою - АДРЕСА_1 , та почала інтенсивно підшукувати серед осіб з сумнівною репутацією, які є колом її постійного спілкування, потенційних покупців дитини.
В лютому 2018 року ОСОБА_8 під час спільного відпочинку, познайомилася з особою під зміненими анкетними даними ОСОБА_10 , якому запропонувала продати свого малолітнього сина. ОСОБА_11 , усвідомлюючи незаконність дій ОСОБА_8 , звернувся до правоохоронного органу, виявивши бажання взяти участь у заходах по викриттю злочинної діяльності ОСОБА_12
07 лютого 2018 близько 14 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на території смт. Білогір`я, Хмельницької області, під час зустрічі з ОСОБА_11 , домовилась щодо здійснення незаконної угоди, а саме продажу свого малолітнього сина з метою залучення дитини третіми особами до заняття жебрацтвом на території Тернопільської області. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_9 узгодила з ОСОБА_11 суму, за яку бажала продати малолітнього сина, а саме за 15 000 гривень, а також узгодила день передачі дитини.
Надалі ОСОБА_9 , не здатний у зв`язку із своїм віком усвідомлювати всіх дій, які з ним відбувалися, оскільки є повністю морально і матеріально залежним від матері, виконав вказівку ОСОБА_8 та сів в автомобіль, який належить ОСОБА_11 .
Цього ж самого дня, працівниками поліції в ході контролю за вчиненням злочину було затримано ОСОБА_8 безпосередньо після продажу сина та отримання коштів в сумі 15 000 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_8 повністю визнала свою вину у вчиненні злочину за встановлених судом обставин та щиро розкаялась у вчиненому. Обвинувачена просила призначити її найменшу міру покарання, заявила, що бажає опікуватися сином, засуджує свій підлий вчинок, просить врахувати наявність у неї ще двох малолітніх дітей, щодо яких вона не позбавлена батьківських прав.
Крім визнання вини обвинуваченої, її винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 149 ч.3 Кримінального кодексу України повністю встановлена та доведена в процесі судового розгляду наступними доказами:
-показаннями свідка ОСОБА_13 , який посвідчив, що із ОСОБА_8 вони познайомилися влітку 2017 року, коли обвинувачена була із своїм співмешканцем, і разом вони працювали у приватного підприємця на погрузці металолому. Коли вживали спиртні напої, будучи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 говорила, що не проти здати дитину в оренду, щоб мати дохід;
-обставини проведеної оперативної закупівлі у ОСОБА_8 підтвердив допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , який, діючи під зміненими анкетними даними, придбав безпосередньо в обвинуваченої 16 лютого 2018 року її малолітнього сина ОСОБА_9 . Свідок суду показав, що в лютому 2018 року під час спільного відпочинку познайомився із ОСОБА_8 . Остання повідомила йому, що їй потрібні гроші, а тому вона має намір продати свого сина. Про зазначені наміри обвинуваченої він у той же день повідомив у органи поліції. У подальшому вони домовилися про те, що ОСОБА_8 отримає за продаж дитини винагороду в розмірі 15 000 грн. При цьому, за змістом їхньої домовленості дитина певний час буде жебракувати у Тернопільській області. 16 лютого 2018 року вони разом із обвинуваченою та її сином на належному свідкові автомобілі поїхали до кафе «2000», що в м. Теофіполь Хмельницької області, де свідок передав для ОСОБА_8 погоджені раніше кошти в сумі 15 000 грн. Надалі обвинувачена посадила до його автомобіля свого сина та розповіла свідкові про харчування, яке слід надавати для дитини. У цей час її затримали працівники поліції.
-повідомленням т.в.о. начальника відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Р. Скубського від 03.01.2018 р. про те, що відділом по боротьбі із корупцією та організованою злочинністю Управління СБУ у Хмельницькій області одержана достатня інформація, що гр. ОСОБА_8 вчиняє дії, спрямовані на продаж чи іншу оплатну передачу своєї неповнолітньої дитини з метою використання в комерційних цілях (жебрацтві);
-постановою про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 11 січня 2018 року , згідно якої вирішено провести негласну слідчу дію у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки з використанням заздалегідь ідентифікованих грошових коштів, а також про залучення до оперативної закупки громадянина із зміненими анкетними даними ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
-ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Хмельницької області від 18 січня 2018 року про дозвіл на здійснення заходів на аудіо-, відео контроль ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місцях її тимчасового перебування, починаючи із 18 січня 2018 року по 11 березня 2018 року включно.
-даними протоколу огляду грошових коштів з додатками до протоколу від 16 лютого 2018 року, під час якого оглянуто та оброблено спеціальним препаратом грошові купюри номіналом 500 грн. у кількості 6 шт. та номіналом 200 грн. у кількості 60 шт., які в подальшому мали використовуватися при проведенні оперативної закупки дитини у гр. ОСОБА_8 ;
-даними протоколу за результатами проведення негласних слідчих дій від 08 лютого 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_8 із закупником в автомобілі домовляються про майбутній продаж дитини;
-даними протоколу огляду від 16 лютого 2018 року , згідно якого ОСОБА_8 дала пояснення, що отримала за передачу дитини 15 000 грн., та добровільно видала отримані кошти для працівників поліції , а також в ході огляду були вилучені змиви із кишень куртки ОСОБА_8 (дії згідно зазначеного протоколу фіксувалися на відеокамеру);
-даними протоколу освідування особи від 16 лютого 2018 року, під час якого у ОСОБА_8 за допомогою джерела ультрафіолетового випромінювання виявлені сліди світіння правої та лівої долонь, та зроблені змиви з долонь для проведення експертизи;
-оригіналом розписки від 16 лютого 2018 року, написаної обвинуваченою власноруч, наступного змісту: «Я, ОСОБА_8 , віддаю свою дитину на утримання ОСОБА_14 і не буду заявляти в правоохоронні органи»;
-даними протоколу за результатами проведення негласних слідчих дій (аудіо-контроль особи) від 18 лютого 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_8 , будучи у камері ізолятора тимчасового тримання, розповідає для присутньої там особи, що намагалася за гроші передати дитину сторонній особи для жебракування у Тернопільську область;
-висновком судової експертизи дослідження речовин хімічних речовин та спеціальних хімічних речовин від 19 березня 2018 року, відповідно до якого на грошових коштах, вилучених у ОСОБА_8 , а також на поверхні жіночої куртки обвинуваченої, у змивах її долонь, на марлевих тампонах, за допомогою яких були зроблені змиви, а також на латексних рукавичках були виявлені невидимі при денному освітленні нашарування спеціальної хімічної речовини, що має люмінесценцію жовто-зеленого кольору в ультра-фіолетовому освітленні, і вони мають спільну родову належність (по кольору люмінесценції і якісному складу компонентів);
-даними протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-відеоконтроль особи) від 08 лютого 2018 року;
-даними протоколу від 26 лютого 2018 року, згідно якого проведено огляд оптичного носія інформації, карти пам`яті, а також аналіз інформації, що на ній зафіксована;
-даними протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-відеоконтроль особи) від 16 лютого 2018 року, згідно якого відображено обставини отримання ОСОБА_8 коштів за дитину та передачу нею дитини для закупника;
-висновком судово-психіатричного експерта № 129 від 28.02.2018 р., згідно якого ОСОБА_8 на період інкримінованого їй злочину могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у стані фізіологічного афекту, фрустрації, психологічного стресу не знаходилася, може усвідомлювати свої дії та керувати ними і на теперішній час. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 не потребує;
-копією актового запису про народження дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого записано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Оцінюючи зібрані в справі і досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у здійсненні незаконної угоди, об`єктом якої є людина, передачу людини, з використанням уразливого стану особи, вчинені особою, від якої потерпілий був у матеріальній чи іншій залежності, вчинені щодо малолітнього, підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 149 КК України.
Вину ОСОБА_15 у зазначеному кримінальному правопорушенні суд вважає доведеною.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею діяння, характеризуючі дані її особи, ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого нею діяння, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченою своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на вказане суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченій ОСОБА_15 покарання за вчинене на підставі ст. 69 КК України з урахуванням визнаних судом обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, у виді реального позбавлення волі строком нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 149 КК України, а також без конфіскації майна. Суд вважає, що дане покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження скоєння нею нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, колегія суддів врахувала, що обвинувачена ОСОБА_16 перебувала у скрутному матеріальному становищі, виручені кошти планувала використати для поліпшення житлових умов та матеріального забезпечення.
Крім того, судом враховано, що негативних наслідків в результаті скоєного ОСОБА_8 не настало, обвинувачена щиро розкаялась у вчиненому, засудила свій ганебний вчинок, що свідчить про те, що вона вже стає на шлях виправлення. Також суд враховує, обвинувачена має двоє неповнолітніх дітей, які навчаються у Плужнянській школі-інтернат і перебувають на неповному державному забезпеченні.
Оскільки санкція ч. 3 ст. 149 КК України передбачає вид додаткового покарання у виді конфіскації майна, як альтернативний, суд не вбачає потреби у застосуванні даного покарання, оскільки будь-якого нерухомого чи рухомого майна у ОСОБА_8 не виявлено.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.
Керуючись ст.ст. 323, 324 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 149 кримінального кодексу України, та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_8 залишити попередній - тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня проголошення вироку - 04 липня 2018 року.
Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з часу затримання до постановлення вироку суду з 16 лютого 2018 року по 4 липня 2018 року.
Стягнути із ОСОБА_8 на користь держави судові витрати у відшкодування вартості проведення судово-хімічної експертизи в сумі 1144 грн.
Речові докази у справі:
- зимову балонову куртку коричнево-білого кольору із капюшоном з штучним хутром, яку поміщено до сейф-пакету експертної служби № 4364741, повернути ОСОБА_8
- марлеві тампонами із змивами рук та одягу, бинтами, латексними рукавичками та первинним упакування до них, які перебувають у сейф-пакеті № 3264906, що знаходиться в Теофіпольському відділенні поліції - знищити.
- флешнакопичувачі з результатами негласних слідчих дій, оптичні носії (диски), розписку ОСОБА_8 про отримання грошей - залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженою ОСОБА_8 протягом днів з часу вручення їй копії вироку.
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3