Справа № 308/9877/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження, відомості про яке 02.09.2018 року внесені до ЄРДР за №0001071 погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :
З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих матеріалів вбачається, що 01.09.2018 року в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 01.09.2018 року громадянин ОСОБА_4 під час перетину державного кордону України «в`їзд в Україну» на автомобілі марки «BMW», модель 530D Touring, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 р. в. пред`явив працівникам прикордонної служби свідоцтво про реєстрацію на даний транспортний засіб, яке може містити ознаки підробки, зокрема:

- елемент захисту «мікротекст» не читається;

- розмір не відповідає встановленому зразку;

- невідповідність способів друку фонової сітки;

- відсутня люмінесценція в УФ променях.

02.09.2018 року відомості по даному факту внесені до ЄРДР за №0001071 від 02.09.2018 року, правова кваліфікація ч.4 ст.358 КК України.

Після проведення огляду автомобіля марки «BMW», модель 530D Touring, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 р. в. він був поміщений на майданчик тимчасового тримання Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області. Свідоцтво про реєстрацію до даного транспортного засобу НОМЕР_2 було вилучено.
Встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 автомобіль марки «BMW», модель 530D Touring, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 р. в. належить ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що в ході проведення огляду автомобіль був, тимчасово вилучений та згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України, є предметом кримінального правопорушення та має значення речового доказу, на якому збереглися сліди злочину, а тому з метою збереження вказаних речових доказів та забезпечення проведення призначених по справі експертиз просить накласти арешт на транспортний засіб марки «BMW», модель 530D Touring, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 р. в. який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , мешк. АДРЕСА_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 ,, заборонивши його використання та розпорядження.

У судове засідання слідчий не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Володілець майна у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно і належним чином.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та володільця майна в судове засідання не перешкоджає розгляду внесеного клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує внесене клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали внесеного слідчим клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6 ст.170 КПК України).
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим відділом Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 02.09.2018 року внесені до ЄРДР за №0001071, з правовою кваліфікацією правопорушення за ч.4 ст.358 КК України, в ході проведення якого досліджуються обставини щодо підробки свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб марки «BMW», модель 530D Touring, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 р..
Встановлено, що після проведення огляду автомобіля марки «BMW», модель 530D Touring, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 р. в. він був поміщений на майданчик тимчасового тримання Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області. Свідоцтво про реєстрацію до даного транспортного засобу НОМЕР_2 було вилучено.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 автомобіль марки «BMW», модель 530D Touring, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 р. в. належить ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Слідчим доведено, що вилучений в ході огляду місця події транспортний засіб має значення речових доказів у кримінальному проваджені №0001071 та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки зберіг на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Крім того, слідчим доведено, що в рамках даного кримінального провадження є потреба у проведенні експертних досліджень та судових експертиз (транспортно-трасологічної експертизи агрегатів автомобіля), у зв`язку з чим є необхідність для подальшого детального огляду транспортного засобу та можливої фіксації на ньому слідової інформації, що неможливо без вказаного вище транспортного засобу.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вилученого транспортного засобу як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання в цій частині слід задоволити.
Разом з тим, що стосується вимог слідчого про визначення місця зберігання вилученого автомобіля, то такі вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволенню, оскільки в повноваження слідчого судді, під час розгляду клопотання про арешт майна, не входить вирішення питання про визначення місця зберігання речових доказів по справі, а вказане питання є виключною прерогативою слідчого, який розслідує кримінальне провадження.
За таких обставин, внесене слідчим клопотання підлягає до часткового задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задоволити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки «BMW», модель 530D Touring, номер кузова НОМЕР_1 , 2001 р. в. який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , мешк. АДРЕСА_1 , шляхом заборони його використання та розпорядження та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .
В решті клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1