печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час час обшуку за місцем фактичного проживання підозрюваної ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003113 від 30.09.2017 р. за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий вказує, що заступник начальника управління - начальник відділу акредитації та моніторингу державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди у великому розмірі, шляхом вимагання, діючи з корисливих мотивів, у березні - квітні 2018 року, більш точної дати встановити не виявилось можливим, знаходячись у місті Києві, зустрілась з представником КП «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Опішнянської територіальної громади» (далі - Комунальне підприємство) ОСОБА_8 , та під час розмови, погрожуючи вжиттям Департаментом заходів до скасування Комунальному підприємству акредитації суб`єкта державної реєстрації, висунула вимогу про передачу їй щомісяця в якості неправомірної вигоди грошових коштів в розмірі 50 відсотків від суми одержаного підприємством прибутку, на що ОСОБА_8 вимушений був погодитись.

В подальшому, ОСОБА_7 , під час чергової зустрічі із ОСОБА_8 підтвердила раніше висунуту вимогу щодо передачі щомісяця їй неправомірної вигоди, надавши йому реквізити банківської картки - № НОМЕР_1 , на яку необхідно перераховувати грошові кошти.

01 червня 2018 року, ОСОБА_8 знаходячись у приміщені ПАТ «КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Київ, вул. Будівлеників, 36, на виконання раніше висунутої вимоги ОСОБА_7 , через касу вказаного банку здійснив переказ грошових коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 на суму 198 375 грн., що становить 50 відсотків від суми одержаного Комунальним підприємством, яке він представляє, прибутку за травень 2018 року.

04.07.2018 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києві від 15.06.2018 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено, окрім іншого, дві пластикові картки «ПриватБанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 .

Метою арешту майна є збереження речових доказів, що відповідає вимогам ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити, з підстав викладених у ньому.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечували, просили відмовити, посилаючись на його безпідставність.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 05.07.2018 року, визнано речовими доказами дві пластикові картки «ПриватБанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 .

Так, дослідивши викладені у клопотанні доводи, надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, а також належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки пластикова картка «ПриватБанк» № НОМЕР_1 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, при цьому прокурором не доведено та відсутні докази того, що пластикова картка № НОМЕР_2 має відношення до розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

клопотання задовольнити частково. Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку 04.07.2018 за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: пластикова картка "ПриватБанк" № НОМЕР_1 . Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1