Провадження № 11-кп/4820/75/18
Категорія: ч.1 ст.286, ч.ч.1,2 ст.185 КК України
Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження №0004096 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286, ч.ч.1,2 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 22 травня 2018 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, вдівця, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого менеджером у ФОП ОСОБА_11 , раніше судимого Хмельницьким міськрайонним судом:

- 06.07.2010 року за ч.2 ст.286 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки;

- 27.05.2013 року за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ст.ст.69, 70, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна що належить засудженому на праві власності, крім житла. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.04.2014 року відповідно до ст.82 КК України невідбуте покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 7 місяців та 9 днів замінено на покарання у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 10% заробітку. 11.01.2016 року знятий з обліку по відбуттю покарання;

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.286 та ч.ч.1,2 ст.185 КК України, та призначено покарання:

- за ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки;

- за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік;

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено повністю.

Стягнуто з ПАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_7 48 136 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, 10149 грн. 30 коп. неотриманих доходів, а всього 60786 (шістдесят тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 10 коп.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 150000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 441 (чотириста сорок одна) грн. 94 коп.

За вироком суду, ОСОБА_9 16.07.2015 року близько 22 год., керуючи автомобілем «ВМW3231», номерний знак НОМЕР_1 по вул. П.Мирного зі сторони Проспекту Миру в напрямку до вул. Озерної у м. Хмельницькому, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинився автомобіль «Gееly СК», номерний знак НОМЕР_2 , та на якому перебували пішоходи, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, не зменшив швидкості руху автомобіля, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, таким чином порушивши вимоги п. 18.4 ПДР України та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину вулиці П.Мирного на нерегульованому пішохідному переході з правої сторони ліворуч відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки з розривом сухожилку довгої головки біцепса, внутрішньо суглобного багатоуламкового перелому лівої великогомілкової кістки, уламкового перелому лонної і сідничної кісток зліва та правої сідничної кістки, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; струсу головного мозку, рани обох повік лівого ока, лівої кисті, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; рани лівої кисті, яка за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Тобто ОСОБА_9 своїми діями порушив наступний пункт Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001:

- п. 18.4. якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Вищевказані порушення ОСОБА_9 вимог пункту 18.4. Правил дорожнього руху, перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_9 27.10.2017 року близько 03 год. 41 хв., перебуваючи в приміщенні шиномонтажу, що розташований за адресою: м. Хмельницький, Львівське шосе, 57, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що працівник шино монтажу ОСОБА_12 заснув на своєму робочому місці, шляхом вільного доступу, діючи з корисливих мотивів, з метою власної наживи, умисно, таємно викрав із правої полиці шиномонтажу, вентиль в кількості 2 шт. вартістю за одну штуку 5,91 грн. на загальну суму 11,82 грн., пластир Tip-Top без логотипу TL-120 (125х80мм.) в кількості 3шт. вартістю за одну 36,06 грн. на загальну суму 108,18 грн., пластир Tip-Top TL-115 (90х75мм.) в кількості 12 шт. вартістю за одну 33,40 грн. на загальну суму 400,80 грн., пластир Tip-Top без логотипу TL-110 (75х55мм.) в кількості 8 шт. вартістю за одну 12,91 грн. на загальну суму 103,28 грн., латка безкамерна Tip-Top UP-8 (NEW 55мм) в кількості 8 шт. вартістю за одну 11,13 грн. на загальну суму 89,04 грн., які помістив у кишені своєї куртки. В подальшому, близько 03 год. 47 хв., ОСОБА_9 підійшов до лівої сторони приміщення, де із полиці викрав манометр для підкачування коліс марки «Intertool 10атм» вартістю 160,00 грн., який помістив у карман куртки. Даними діями ОСОБА_9 спричинив ФОП ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 873 грн. 12 коп.

Також, ОСОБА_9 04.11.2017 близько 22 год. 55 хв., перебуваючи у приміщені АЗС з магазином № ВН49, що по Проспекту Миру, 63/2 в м Хмельницькому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з полиці із автомобільними оливами, що у приміщенні АЗС з магазином №ВН49, що по Проспекту Миру, 63/2 в м. Хмельницькому, оливу «Castrol Magnatec» маркування 10W10 об`ємом 1л., вартістю 268 грн. 72 коп., належну ТзОВ «ОККО-РІТЕЙЛ», яку заховав під свій одяг, після чого залишив приміщення магазину з вищевказаною оливою, чим завдав ТзОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» матеріальної шкоди на загальну суму 268 грн. 72 коп.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок, в частині призначеного покарання та розміру моральної шкоди, змінити.

Свої вимоги аргументує невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, та особі обвинуваченому внаслідок надмірної суворості, невмотивованості, та необґрунтованості.

Зазначає, що рішення суду не містить мотивів призначення покарання за кожен злочин окремо (порушення принципу індивідуалізації покарання).

Наголошує, що судом призначено покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, тоді як санкція даної статті передбачає альтернативні, більш м`які види покарання, а розмір викраденого майна є меншим від мінімального прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Звертає увагу на суму викраденого майна за ч.2 ст.185 КК України, яка дорівнює 268, 72 грн., що на 90 грн. перевищує розмір дрібної крадіжки, за що йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Акцентує увагу на тому, що він визнав вину повністю, до рішення суду відшкодував заподіяну шкоду, має ряд пом`якшуючих покарання обставин.

Крім того, зазначає про надмірний розмір стягнутої із нього моральної шкоди за злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, без будь-яких доказів, які б підтверджували пред`явлений потерпілою розмір шкоди у сумі 150 000 грн.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілої про законність та обґрунтованість вироку суду, обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення в силу наступних підстав.

Враховуючи, що фактичні обставини справи жодною стороною судового провадження не оспорюються, то висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи апеляційним судом не перевіряються.

Дії ОСОБА_9 за ч.ч.1, 2 ст.185, ч.1 ст.286 КК України, як таємне викрадення чужого майна, а також таємне викрадення майна (крадіжка), вчинене повторно та порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, кваліфіковано вірно.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого злочину, характеристики винної особи, а також обставин, передбачених змістом ст.ст.66, 67 КК України.

Зокрема, суд першої інстанції, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 та застосовуючи принцип часткового складання призначених покарань, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_9 раніше судимий, характеризується посередньо, на утриманні має малолітню дитину, знаходиться на профілактичному обліку в ХОНД з діагнозом «Епізодичне вживання наркотиків». При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів суд також врахував і позицію потерпілої, яка вважає, що ОСОБА_9 у скоєному не розкаявся, а тому йому слід призначити покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Тобто судом першої інстанції враховано всі пом`якшуючі покарання обставини, на які посилається обвинувачений в своїй апеляційній скарзі. Колегія суддів вважає, що таке покарання за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів і підстав для його зміни в сторону пом`якшення, не вбачає.

Повністю погоджується колегія суддів і з стягнутою на користь потерпілої з обвинуваченого моральною шкодою в розмірі 150000 гривень.
Так судом при стягненні моральної шкоди враховано характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, молодий вік потерпілої, тяжкість заподіяних їй тілесних ушкоджень, враховано судом і вимоги розумності і справедливості, а тому колегія суддів підстав для зменшення моральної шкоди не знаходить.
Сам обвинувачений ОСОБА_9 в суді першої інстанції повністю визнав позовну вимогу потерпілої про стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 150000 гривень.

Таким чином, підстав для зміни вироку суду щодо ОСОБА_9 за тяжкістю призначеного покарання та зменшення моральної шкоди, при перевірці справи в апеляційному порядку, колегія суддів не встановила, а тому вважає за необхідне рішення місцевого суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2018 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4