ЄУН 174/65/18
н/п 1-кп/174/33/2018
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
25 червня 2018 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора- ОСОБА_3 ,
захисника- ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Вільногірську Дніпропетровської області, освіта повна загальна середня, не одруженого, військовозобов`язаного, не працює, мешкає: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України,-
Органом досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 31 травня 2017 року, близько 15 год. 57 хв., знаходячись біля гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Степовий-2» по вул.Степовій в м.Вільногірську Дніпропетровської області, в ході проведення оперативної закупки, продав за 100 гривень, тобто незаконно збув ОСОБА_6 медичний шприц з рідиною масою 0,9763 г, що містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0358 г.
Крім цього, ОСОБА_5 придбав пістолет, перероблений саморобним способом із сигнального пістолета «ZORAKI», після чого носив його при собі без передбаченого законом дозволу до 19 вересня 2017 року, коли в ході обшуку гаражу № НОМЕР_2 «Степовий-2» по вул. Степовій в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, під час якого проведено особистий обшук ОСОБА_5 та виявлено вказаний пістолет, який є вогнепальною зброєю.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи тим, що останній обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, свідки по справі допитані не всі, і знаходячись на волі обвинувачений зможе на них впливати, тому на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування, які не зменшилися, тому просить продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.
Вислухавши думку захисника, який просить змінити обвинуваченому запобіжний захід на не пов`язаний з позбавленням волі, зокрема домашній арешт, мотивуючи тим, що на даний час свідки по справі частково допитані і не підтверджують винуватість ОСОБА_5 і його вина на даний час не доведена, впливати на свідків не в його інтересах, обвинуваченого, який підтримав захисника та просить змінити обраний відносно нього запобіжний захід на домашній арешт, мотивуючи тим, що він не є небезпечним для суспільства, не має наміру вливати на свідків по справі і до того ж, потребує стоматологічної допомоги, яку не може отримати у установі, де на даний час утримується, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню по наступним підставам.
Так, в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 затримано 19.09.2017 року.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на досудовому слідстві ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22.09.2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який було продовжено ухвалами слідчих суддів Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.11.2017 року та 15.01.2018 року, ухвалами Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.03.2018 року та 02 травня 2018 року, до 30 червня 2018 року включно.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення .
Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років, не має сталих соціальних зв`язків, які б могли забезпечити його належну процесуальну поведінку та постійного місця роботи, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судовий розгляд справи не завершено, свідки по справі, зокрема, які є знайомими обвинуваченого, у повному обсязі не допитані, тому знаходячись на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися, тому строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою слід продовжити на 60 днів, задовольнивши клопотання прокурора.
Підстав для зміни запобіжного заходу на менш суворий, у виді домашнього арешту, про що просять захисник та обвинувачений, суд не вбачає, оскільки суспільний інтерес у даній справі, об`єктом якої є незаконні операції з наркотичними засобами, психотропними речовинами, що спричиняють велику шкоду здоров`ю населення та незаконне поводження з вогнепальною зброєю, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважує правило поваги до особистої свободи, тому продовження строку тримання обвинуваченого під вартою не суперечить вимогам ст.197 КПК України та практиці Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ «Ігнатов проти України» від 15.12.2016 року).
Доводи обвинуваченого щодо необхідності медичної стоматологічної допомоги, яку він може отримати тільки на свободі, суд оцінює критично, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цих обставин, стороною захисту не надано.
Крім того, при обранні 22.09.2017 р. підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом встановлено заставу в розмірі 128 000 грн., у разі внесення якої на підозрюваного покладено певні обов`язки.
Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає продовженню, застава не внесена, але може бути внесена в майбутньому, то термін дії вказаних обов`язків, в разі внесення застави, слід визначити з дня її внесення до закінчення строку дії даної ухвали.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 184, 193, 194, 197, 199, 331, 333 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ,обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України на строк 60 днів, тобто до 23 серпня 2018 року включно.
Строк дії ухвали визначити до 23 серпня 2018 року включно.
Залишити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі 128000 грн.
Термін дії обов`язків, які покладені на обвинуваченого в разі внесення застави, визначити з дня її внесення до 23 серпня 2018 р. включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1