Справа № 545/1904/18
Провадження № 1-кп/545/218/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2018 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава обвинувальний акт з угодою про примирення від 27 липня 2018 року, укладеною між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000828, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Минівка Полтавського району Полтавської області, українки, громадянки України, освіта середня, не заміжній, має на утриманні трьох малолітній дітей, не працюючій, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 07 липня 2018 року близько 16 години, перебуваючи поблизу будівлі Будинку культури, що розташований по АДРЕСА_2 , під час святкування «Дня села», шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю власника майна ОСОБА_4 таємно викрала мобільний телефон марки «Леново А2010», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який знаходився на причепі біля Будинку культури. Відповідно до висновку експерта № 1249 від 23 липня 2018 року вартість мобільного телефону марки «Леново А2010» становить 966,67 грн. Викраденим ОСОБА_5 розпорядилася на власний розсуд.
Під час досудового слідства 27 липня 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду та отримана судом 31 липня 2018 року.
Згідно з угодою про примирення підозрювана ОСОБА_5 у повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, за обставин, викладених у пред`явленій їй підозрі. Сторони узгодили покарання за кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнала повністю, просила суд затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджену міру покарання. Пояснила, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Потерпіла ОСОБА_4 угоду про примирення укладену між нею та підозрюваною із вказаною в ній мірою покарання підтримала.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнала себе винною, правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), і відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченої у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обставиною, що пом`якшує покарання підозрюваної ОСОБА_5 є щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, існують фактичні підстави для визнання винуватості, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 27 липня 2018 рокута призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Угоду від 27 липня 2017 року по кримінальному провадженню №0000828 про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речовий доказ, а саме, мобільний телефон марки «Леново А2010», переданий на зберігання до камери речових доказів Полтавського РВП, повернути власнику ОСОБА_4 .

До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1