Дата документу Справа № 337/4199/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/4199/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/509/18 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, маючий середню спеціальна, не одружений, працює помічником слюсаря ПАТ «Укрграфіт», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимий:
1) 12.09.2006 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 187, ст. 70,75,76 КК України до 4 років обмеження волі з випробувальним терміном 2 роки;
2) 05.03.2008 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 10.02.2012 року по відбуттю строку покарання;
3) 15.06.2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 75 КК України до 4 років обмеження волі з випробувальним терміном 3 роки;
4) 12.02.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
5) 14.05.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, звільнився 29.04.2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 28 днів,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та засуджений до покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід по справі не обирався.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за наступних обставин.
21 вересня 2017 року в період часу з 10 год. 20 хв. до 10 год. 30 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ-Маркет» №13, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорозького козацтва 27, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав з торгівельних полиць магазину 1 упаковку сьомги слабосоленої, філе-шматок на шкірі, торгівельної марки «Norven», вагою 200г., вартістю 233,26грн. (без ПДВ). Після цього пройшов повз касу магазину, не розплатившись за товар, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на суму 233,26грн.
Крім цього, 21.09.2017 року в період часу з 16 год. 30 хв. по 17 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ-Маркет» №13, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорозького козацтва 27, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав з торгівельних полиць магазину 3 упаковки сьомги слабосоленої, філе-шматок на шкірі, торгівельної марки «Своя Лінія», вагою 240г. кожна, вартістю 131,29грн. (без ПДВ) за 1шт., на загальну суму 393,87грн. (без ПДВ). Після цього пройшов повз касу магазину, не розплатившись за товар, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на суму 393,87грн.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію судом його дій, вважає призначене ОСОБА_7 покарання таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що судом недостатньо враховано суспільну небезпеку та обставини вчинення правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимий за аналогічні злочини, судимості за які не зняті та не погашені, відбував покарання реально, звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково 29.04.2016 року на невідбутий строк 11 місяців 28 днів, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти власності, що свідчить про його антисоціальну направленість.

Вважає, що суд безпідставно врахував визнання вини обвинуваченим як щире каяття, а також не взяв до уваги, що останній не відшкодував шкоду, завдану злочином.
Висновки суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням вважає необґрунтованими.
Просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 місяців арешту.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, вирок суду просила скасувати та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 місяців арешту, вислухавши обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_7 , в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Натомість, застосування судом ст. 75 КК України є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам закону.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 не виконав вимоги ст. 65 КК України та призначив покарання з випробуванням, яке є несправедливим через безпідставне застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, що відповідно до вимог ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням також має бути належним чином мотивоване.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на положення ст. 75 КК України, яка застосовується лише в тому разі, коли для цього є умови і підстави, на які слід послатися у вироку. При вирішенні зазначених питань суд має належним чином досліджувати і оцінювати всі обставини, які мають значення для справи.
Звільняючи ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд належним чином не мотивував, які саме обставини справи та дані про особу обвинуваченого дають підстави для ухвалення такого судового рішення.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд послався на ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, судимості за які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, відбував покарання реально, а також те, що на даний момент він офіційно працює, має постійне місце мешкання, не одружений, неповнолітніх дітей немає, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів, синдром залежності», встановив наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.
Проте суд не в достатній мірі врахував, що ОСОБА_7 двічі звільнявся від відбування покарання з випробуванням, в останній раз звільнився 29.04.2016 року з місць позбавлення волі умовно-достроково, належних висновків для себе не зробив, та починаючи з 21 вересня 2017 року знов вчинив ряд злочинів проти власності, шкоду завдану злочином не відшкодував, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що вирок в частині призначеного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , апеляційний суд враховує, що він вчинив умисний корисливий злочини середньої тяжкості, був неодноразово засуджений за вчинення аналогічних злочинів, судимості за які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, раніше двічі звільнявся від відбування призначеного покарання з випробуванням, шкоду завдану злочином не відшкодував.

Зазначене свідчить про те, що покарання з випробуванням не досягне своєї мети, визначеної ст. 50 КК України, - виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів і вважає, що підстави для застосування ст. 75 КК України відсутні.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що обвинуваченому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 місяців арешту.

Таке покарання буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2017 року задовольнити.
Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох місяців) місяців арешту.
Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання засудженого.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
Касаційна скарга на вирок може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4