Справа № 530/1199/18
УХВАЛА

30 жовтня 2018 рокусмт Диканька

Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді:ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю прокурораОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька матеріали клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, невійськовозобов`язаного, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності по кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20. 09. 2018 року до Диканського районного суду від Апеляційного суду Полтавської області було передано для розгляду по суті матеріали клопотання в. о. начальника Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності по кримінальному провадженні за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України.

В клопотанні прокурор вказує, що під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000061 встановлено, що 19 листопада 2002 року, близько 23 год. ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будівлі ресторану, розташованого в с. Бобрівник, Зіньківського району, вул. Леніна, на ґрунті неприязних відносин, умисно завдав численних ударів руками та ногами в область голови та різних частинах тулубу потерпілому ОСОБА_6 , після чого підняв його руками за тулуб і скинув з бетонного підвищення на асфальтобетонне покриття, де продовжив наносити удари руками і ногами по голові та різних частинах тулубу потерпілого. В результаті завданих ударів потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, саден шкіри голови, саден шкіри тулуба, саден шкіри лівої верхньої кінцівки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.

За вказаним фактом 25. 11. 2002 року слідчим Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області порушено кримінальну справу та розпочато кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

За результатами досудового розслідування та зібраною сукупністю доказів по кримінальному провадженню вина обвинуваченого ОСОБА_4 була доведена.

Але, 23. 01. 2004 року відповідно до постанови Зіньківського районного суду кримінальне провадження по обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 121 ч. 1 КК України було зупинено та оголошено розшук цього обвинуваченого.

В подальшому, 10. 03. 2004 року оперативним підрозділом Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області, заведено оперативно-розшукову справу та розпочато оперативно-розшукові заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 .

20. 04. 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України.

20. 08. 2016 року о 08 год. 50 хв. ОСОБА_4 було затримано працівниками Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області на підставі ухвали слідчого судді Зіньківського районного суду від. 18. 06. 2018 року, а 21. 08. 2018 року останньому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

За вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, який є тяжким злочином.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, які підтримали вимоги клопотання, та просили звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а провадження по справі закрити. Потерпілий ОСОБА_6 до суду не зявився , а подав письмову заяву, в якій вказав, що проти задоволення клопотання прокурора не заперечує та просить розгляд справи провести у його відсутність.

Відповідно до абзацу 5 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23. 12. 2005 року № 12 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, але просив кримінальну справу закрити і звільнити його від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 288 ч. 3 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як встановлено в судовому засіданні, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 1 КК України, було вчинено ОСОБА_4 19. 11. 2002 року.

Відповідно до ст. 49 ч. 2 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, яка вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло 15 років.

Таким чином, на даний момент строк давності за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є таким, що минув.

Обвинувачений зазначив, що йому цілком зрозумілі його права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка є нереабілітуючою. При цьому, в засіданні обвинувачений не визнаючи свою вину в повному обсязі, підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття цього кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання в.о. начальника Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності по кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, задоволити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 121 КК України на підставі 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити відносно нього кримінальне провадження № 0000061 від 13. 12. 2012 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд.

Головуючий: