Справа № 177/1146/18
Провадження № 1-кп/177/128/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000234 від 16.04.2018 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Чкаловка Криворізького району Дніпропетровської області, освіта базова середня, не одружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше судимий:

- 18.09.2009 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2 КК України до 200 годин громадських робіт;

- 10.03.2011 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст.. 389 ч.2, 71, 72 КК України до 3 місяців 15 днів арешту;

- 27.08.2012 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 25.11.2014 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст.. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 18.02.2015 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст.. 297 ч.3, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 21.11.2017 умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 1 день;

проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово засудженим за корисливі злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно в період умовно-дострокового звільнення скоїв умисний корисливий злочин проти власності.

Так, ОСОБА_3 14.04.2018 року у невстановлений досудовим слідством та судом час, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна металевих виробів з домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , домовився з ОСОБА_6 про допомогу у залученні інших робітників для розбирання та перевезення металевих виробів із вказаного домоволодіння, переконавши останнього в тому, що зазначене домоволодіння належить йому.

16.04.2018 приблизно о 09.30 год. ОСОБА_3 , діючи повторно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 , де приблизно о 09.40 год., впевнившись, що його дії носять таємний характер, за допомогою ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яким через свідка ОСОБА_6 повідомив, що вказане домоволодіння належить йому, зняв з даху будинку два металевих кути розміром 63х63х6 мм, довжиною 3,80 м, вартість яких становить 481,33 грн., що належать ОСОБА_5 , та з метою подальшого викрадення поклав їх на землю поряд з домоволодінням. Однак ОСОБА_3 не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як цього дня приблизно о 12.00 год., перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння був викритий власником домоволодіння ОСОБА_5 .. Таким чином, ОСОБА_3 намагався таємно викрасти майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , загальною вартістю 481,33 грн., однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий потерпілим.

Дії ОСОБА_3 судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, не оспорював фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу вчинення злочину та викраденого майна. Пояснив, що в квітні 2018 року прибув до с. Лозуватка Криворізького району, де прибирав могилу родичів на кладовищі. Повертаючись додому, поряд з кладовищем побачив покинутий будинок та вирішив вчинити крадіжку його металевих частин. Для цього він повідомив сину своєї співмешканки ОСОБА_10 про те, що даний будинок перебуває у його власності та запропонував йому розібрати його з метою продажу металевих частин. В квітні місяці 2018 року він разом з ОСОБА_11 та іншими особами, яких запросив останній прибули в с. Лозуватка, де розібрали дах будинку, з якого зрізали два металевих кута. Через деякий час до домоволодіння під`їхав ОСОБА_5 , який повідомив, що він є власником будинку, пред`явив підтверджуючи це документи, а тому вони припинили вказані дії. В скоєному розкаюється, просить строго його не карати.

Матеріальні збитки, завдані внаслідок злочину обвинуваченим ОСОБА_3 визначені згідно висновків судово-товарознавчої експертизи №17/12.1/256 від 29.05.2018, згідно якої ринкова вартість металевих кутів розміром 63х63х6 мм, довжиною 3,8 м у кількості 2-х штук станом на 16.04.2018 могла складати 481,33 грн. (а.с. 40-42 т.2).

Вказані два металеві кути визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню та передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 (а.с. 21,22 т.2)

Потерпілий ОСОБА_5 правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав заявлений цивільний позов та просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідно ч.3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора, яке підтримав обвинувачений, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин здійснення злочину, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що розуміє зміст цих обставин та можливість позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності його позиції.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які є належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер та узгоджуються з іншими доказами, оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні злочину та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі.

При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Також суд бере до уваги характеристику особи обвинуваченого, згідно якої ОСОБА_3 вину свою визнав, розкаявся в скоєному, посередньо характеризуються за місцем мешкання, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, дітей не має, раніше судимий, вчинив новий корисливий злочин в період умовно-достроково звільнення.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття. Обставинами, які обтяжують покарання, судом визнається рецидив злочину.

За таких обставин, враховуючи, що потерпілий надав суду заяву, в якій залишив вирішення питання про призначення покарання на розсуд суду, матеріальна шкода частково відшкодована шляхом повернення викраденого майна, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією інкримінованої статті, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Оскільки, ОСОБА_3 вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.02.2015 засуджений за ст. 297 ч.3, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2017 звільнений умовно-достроково з місць позбавлення волі 21.11.2017 на невідбутий строк 8 місяців 1 день, вчинив новий злочин в період такого звільнення, покарання йому слід призначити з урахувань положень ст.. 71 КК України.

Відповідно до ст.. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні судових експертиз.

Питання про речові докази необхідно вирішити згідно вимог ст.. 100 КПК України, а саме повернути майно, яке було предметом вчинення злочину, законному власнику.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376, 395 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.02.2015 та за сукупністю вироків остаточно визначити 2 (два) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 17/12.1/256 від 29.05.2018 в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн.. 00 коп.

Речові докази два металевих кути довжиною 3,80 м, які зберігаються у потерпілого повернути законному власнику ОСОБА_5 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, яке не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати його в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: