Справа № 206/1272/18
Провадження № 1-кп/206/203/18
У Х В А Л А

30.07.2018 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадженню № 0000043 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 383 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 383 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки строк застосування запобіжного заходу спливає 04 серпня 2018 року та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не відпали. При цьому вважає, що призначення справи до судового розгляду наразі розглядати не можливо.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати більш м`який, у вигляді домашнього арешту, оскільки у нього на утриманні перебуває малолітня дитина, батько - інвалід 3 групи і мати - пенсіонерка.

Захисник адвокат ОСОБА_6 підтримав думку свого підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачених, захисника, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд прийшов висновку, що вирішення питання про призначення обвинувального акту до судового розгляду не можливо вирішити без участі потерпілих, а тому підготовче судове засідання слід перенести, а також раніше обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно продовжити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до середнього ступеню тяжкості, під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 10.01.2018 року, а тому може продовжувати вчинювати кримінальні правопорушення, ухилитись від явки до суду, чинити тиск на потерпілих та свідків, а отже, суд вважає, що ризики, які виправдовують тримання його під вартою не зменшилися.

Згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинуваченого, а і характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, не перешкоджає інтересам правосуддя.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховатися від суду або впливати на інших учасників, тобто перешкодити встановленню істини по справі, а також вчинити інший злочин. Тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів. Інший, більш мякий запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, на якому наполягає обвинувачений, на переконання суду, буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177,181, 331 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме до 27 вересня 2018 року включно.

В задоволденні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на більш м`який - відмовити.
Копію ухвали надіслати до Дніпровської установи виконання покарань № 4 до виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1