Справа № 333/3643/18
Провадження № 1-кс/333/871/18
У Х В А Л А
Іменем України
25 червня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , інспектора ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Запоріжжя, заяву засудженого ОСОБА_5 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
25.06.2018 року до канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 .

У своїй заяві ОСОБА_5 зазначив, що суддя ОСОБА_6 відноситься до нього упереджено через сприйняття суддею присутність його родичів у судовому засіданні як погрозу власній небезпеці.

У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав свою заяву. Водночас, заявив, що його брат був присутній у судовому засіданні під час розгляду клопотання про заміну покарання, перебивав суддю, відповідав на її питання замість нього. Вважає поведінку свого брата неправильною та некорректною, однак заяву про відвід судді підтримує.

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 вважає, що відвід судді ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави, передбачені ст.75 КПК України.

Представник органу пробації ОСОБА_4 також заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_5 про відвід судді, так як відсутні відповідні підстави.

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 , керуючись вимогами ст. 81 КПК України, відмовився від дачі пояснень, про що подала письмову заяву, зазначивши, що просить розгляд заяви про відвід проводити за її відсутності.

Вивчивши заяву про відвід, заслухавши думку осіб, які брали участь у кримінальному провадженні, суд дійшов наступного.

Положеннями ст.ст. 75-76 КПК України визначено підстави відводу судді.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань кримінального судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у кримінальних провадженнях є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Суб`єктивними обставинами, за наявності яких можна зробити висновок про невідповідність суду вимогам неупередженості є, наприклад, висловлювання судді по суті правової проблеми у засобах масової інформації до свого головування у судовому органі, покликаному вирішити справу («Сандер проти Сполученого Королівства»); не реагування судді на расистські висловлювання присяжних («Ремлі проти Франції») тощо. З огляду на це ЄСПЛ наголосив на тому, що судді при виконанні ними службових обов`язків мають бути стриманими, щоб гарантувати репутацію безстороннього судочинства.

В даному випадку сприйняття суддею присутність родичів засудженого у судовому засіданні як погрозу власній небезпеці, не можливо визнати як упередженість судді. Інших обставин та причин, які б свідчили про неупередженість судді ОСОБА_6 , обвинувачений у своїй заяві та під час судового засідання не навів. Таким чином, під час перевірки не були встановлені фактичної наявності упередженості судді для відсторонення її від справи.

Таким чином, заявлений відвід судді ОСОБА_6 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, та інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, що передбачені КПК України. Аналіз доводів заяви про відвід судді ґрунтується на суб`єктивних переконаннях засудженого ОСОБА_5 та не містить підстав відводу, передбачених ст.ст. 75-76 КПК України.

З огляду на вищевикладене, заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80-81, 321, 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1