Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2018 місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7, стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,-

про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003057 від 06.08.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , як слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні, звернувся до районного суду з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , що входить в групу прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.345 КК України, без визначення застави.
Клопотання мотивоване тим, що в провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0003057, дані щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.2 КК України. У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , якому 07.08.2018 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а саме: в тому, що умисно заподіяв працівнику правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків. Підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані у кримінальному провадженні докази. У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення до 5 років. Відносно ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: 1) переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду; 2) вчиняти інше кримінальне правопорушення; 3) може впливати на свідків.
В судовому засіданні прокурори, що входять в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, клопотання за вищевказаними підставами, просять застосувати саме цей запобіжний захід, оскільки обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на виконання задач кримінального судочинства. Прокурор ОСОБА_4 додав, що на теперішній час патрульний, якому підозрюваний заподіяв тілесні ушкодження, перебуває на стаціонарному лікуванні. Крім того, зазначив, що на теперішній час ОСОБА_7 є також і обвинуваченим за ст.186 ч.2 КК України у кримінальному провадженні, яке розглядається в Подільському районному суду м.Києва з 20016 р.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання за вищевказаними підставами, вказавши, що підозрюваному лише пред`явлена підозра та він ще не допитувався.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що наведені прокурором ризики не доведені, а повідомлена підозра є необґрунтованою, оскільки в діях його підзахисного наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.185 КУпАП, а не склад злочину. Додав, що тиск на свідків, на який як на ризик посилається прокурор, останній наводить з іншого кримінального провадження, що є недопустимим доказом.
Підозрюваний в судовому засіданні винним себе у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюється, фактично не визав, пояснивши, що тілесні ушкодження патрульному він заподіяв з необережності, а патрульні діяли незаконно.
Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Слідчим відділом СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, розпочатому 06.08.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.345 КК України (№ з Єдиного реєстру досудових розслідувань - № 0003057), за фактом того, що 06.08.2018 р. приблизно о 14.55 год. за адресою: м. Київ, вул.Світлицького, 30/20, що у Подільському районі м. Києва ОСОБА_8 умисно заподіяв працівнику правоохоронних органів ОСОБА_9 тілесні ушкодження в зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення 07.08.2018 р. повідомлено ОСОБА_7 , його дії кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України.
Згідно протоколу від 06.08.2018 р. ОСОБА_7 затриманий фактично 06.08.2018 р. о 15.25 год.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Злочин, передбачений ст.345 ч.2 КК України, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , відноситься до злочинів середньої тяжкості, найбільш суворе покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі строком від до 5 років.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що досліджені в судовому засіданні додані до клопотання документи, на даний час, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування. А тому не погоджується із запереченнями сторони захисту в цій частині.
Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко протии Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв протии Молдови)).
Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_7 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що в шлюбі він не перебуває, утриманців не має, офіційно не працює, здоровий за станом здоров`я, раніше судимий, а тому є підстави вважати, що підозрюваний, не маючи стійких соціальних зв`язків, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Також актуальним є і ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, як вбачається з наданих документів, підозрюваний є раніше судимим: 04.09.2007 р. Подільським районним судом м. Києва за ст.186 ч.2 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 18.07.2013 р. Подільським районним судом м. Києва за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, за ухвалою Березанського міськсуду Київської області від 27.03.2015 р. невідбутий строк замінений на обмеження волі строком 1 р. 10 міс. 12 дн. Тим самим, є достатні підстави вважати, що підозрюваний, маючи судимість за вчинення умисних злочинів, покарання за яке відбував в місцях позбавлення волі, може знову вчинити умисний злочин.
Ризик впливу на свідків слідчий суддя також вважає актуальним, оскільки досудове розслідування тільки розпочато, і підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може вплинути на очевидців події злочину для зміни ними своїх показів.
Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що підозрюваний може переховується від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення, цим підтверджується наявність ризику, передбаченого п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Підозрюванийвідповідно до ст.183 ч.2 п.5 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , обставини та наслідки його вчинення, соціальну небезпеку вказаного кримінального правопорушення, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати на наявність ризиків, які встановлені в судовому засіданні. Для запобігання цих ризиків слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Згідно ст.183 ч.4 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави.
Підозрюваний затриманий в порядку ст.208 КПК України фактично 06.08.2018 р., а відтак строк застосування запобіжного заходу необхідно відраховувати з часу фактичного затримання з 06.08.2018 р.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 193,194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання органа досудового розслідування задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 (шістдесят) днів, відраховуючи з часу затримання, тобто з 06.08.2018 р., без визначення застави.
Копію ухвали скерувати слідчому СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві та начальнику Київського слідчого ізолятора - для виконання, прокурору Київської місцевої прокуратури № 7 та захиснику - для відома.
Копію ухвали вручити підозрюваному.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 60 днів з дня затримання, тобто по 04 жовтня 2018 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1