У Х В А Л А

М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, громадянина України, працює на будівництві у Чехії, одруженого, який має на утриманні двоє малолітніх дітей, учасника бойових дій, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002996 від 23 вересня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України.
Згідно поданого клопотання, досудовим розслідування встановлено, що 23.09.2018 близько 16 год. 15 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись на АЗС «BI Plus», що розташовується за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Тельмана 2 «Б», підійшли до службового автомобіля органу поліції марки СКС моделі «RLN-03РП», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належний на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ГУ Національної поліції в Закарпатській області, та з метою перешкоджання законним діям працівників правоохоронного органу, тобто виконанню покладених на працівників правоохоронного органу службових обов`язків, а також підриву авторитету співробітників правоохоронних органів, умисно, усвідомлюючи, те, що працівники органу поліції знаходяться при виконанні службових обов`язків, почали висловлюватись на адресу працівників поліції, які перебували у форменому одязі, а саме: дільничного офіцера поліції Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_9 , начальника сектору реагування № 1 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_10 та старшого дільничного офіцера поліції Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_11 нецензурною лайкою. З метою припинення протиправних дій вказаних осіб, зазначеними працівниками поліції зроблено усне зауваження ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та попереджено про застосування до них заходів фізичного впливу на підставі ст. 44 Закону України «Про національну поліцію». Продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою спричинення фізичного болю, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свої протиправні дії не припинили, та знаходячись у вертикальному положенні, обличчям до потерпілого, нанесли декілька ударів кулаками лівої та правої рук в обличчя старшого ДОП Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_11 , внаслідок яких останній не втримався на ногах та впав на землю, а вказані особи при цьому продовжили наносити ОСОБА_11 тілесні ушкодження в різні частини тіла руками та ногами, внаслідок чого ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями був доставлений до Ужгородської центральної міської клінічної лікарні. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тяжкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, намагались заволодіти належним органу поліції службовим транспортним засобом марки СКС моделі «RLN-03РП», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належним на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ГУ Національної поліції в Закарпатській області, поєднуючи свої дії з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я працівників органу поліції та з погрозою застосування такого насильства, однак свої дії до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками поліції. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України, тобто в незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства. За сукупністю, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України.

В клопотанні слідчий зазначає, щонаявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_11 від 23.09.2018; протоколом огляду місця події від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.09.2018; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.09.2018; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 23.09.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 23.09.2018. 23 вересня 2018 року старшим слідчим слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_21 в порядку ст. 208 КПК України було затримано підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було складено відповідний протокол.24 вересня 2018 року старшим слідчим слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_21 за погодженням прокурора Ужгородської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було оголошено підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення зокрема, повідомлення про підозру ОСОБА_6 та з інших матеріалів досудового розслідування вбачається, що останній офіційно ніде не працює, його майновий стан є незадовільним, а також те, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких. З врахуванням викладеного, в сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Крім того на даний час встановлено, що ОСОБА_6 розшукується Луцьким ВП ГУНП в Волинській області по кримінальному провадження № 460/3481/15-К від 11.05.2018. У даному випадку ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наслідком ретельного дослідження обставин кримінального правопорушення, його тяжкості, а також особи підозрюваного. Висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом є не припущенням, а об`єктивною дійсністю. З цих підстав більше м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України, а тому просить суд клопотання задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному та його захиснику 25.09.2018 року о 11 год. 50 хв.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів,та офіційно ніде не працює, його майновий стан є незадовільним, наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, з огляду на вищенаведене жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів чи спеціалістів у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речі які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Просив суд застосувати до нього більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою. Додав , що є учасником бойових дій на сході держави, має на утриманні 2-е малолітніх дітей, дружину яка перебуває у декретній відпустці, батьки пенсіонери. Важке матеріальне становище змусило його виїхати на заробітки у Чехію, звідки він і повертається , однак у Чехії його обікрали тому повертається додому без грошей та документів , а ОСОБА_22 та ОСОБА_7 є його випадковими знайомими які допомогли йому матеріально, щоб повернутися в Україну.
У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 просив у задоволенні клопотання відмовити. Зазначив, що клопотання слідчого є безпідставним та необгрунтованим. А тому запобіжний захід у виді тримання під вартою який сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 є невиправдано суворим, оскільки надані стороною обвинувачення докази не доводять обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, сторона обвинувачення не навела достатніх підстав, які б свідчили, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що інші більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні про застосування запобіжного заходу. Пояснив, що його підзахисний не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів чи спеціалістів у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речі які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і стороною обвинувачення не надано жодного доказу який свідчить про протилежне. Також захисник просив врахувати наявність у ОСОБА_6 на утриманні двох малолітніх дітей, дружини а також батьків- пенсіонерів, тривалу безпосередню участь ОСОБА_6 у зоні проведення АТО.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення ОСОБА_6 та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України, крім випадків передбачених ч.5 ст. 176 КПК України.
Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повинною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_3 від 14.12.2015 року, брав безпосередню участь в зоні АТО.
Також, слідчий суддя бере до уваги наявність у ОСОБА_6 на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області 01.09.2015 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 02.02.2017 року відповідно, дружини яка знаходиться у декретній відпустці та батьки - пенсіонери.
Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", зокрема зазначається що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов"язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
У своєму рішенні у справі "Хайредінов проти України" Європейський суд прийшов до висновку, що тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обгрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м"якого запобіжного заходу.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні даних злочинів за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м"які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесувальних обов"язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
За таких обставин, враховуючи, що прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів , та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України на які вказує прокурор, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м"який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, громадянина України, працює на будівництві у Чехії, одруженого, який має на утриманні двоє малолітніх дітей, учасника бойових дій, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України - запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, в період доби з 20.00 по 08.00 годину.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу;
- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- з метою уникнення будь-якого тиску на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні спілкуватися з такими лише з дозволу слідчого, прокурора та суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Луцького ВП ГУНП в Волинській області.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом по 24 листопада 2018 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1