печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003682 від 14.11.2017 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

31.07.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003682 від 14.11.2017 про арешт майна яке було вилучено 01.03.2018 під час обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

13 серпня 2018 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурор ОСОБА_4 , через канцелярію суду подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вважає, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003682 від 14.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369-2 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що вона, будучи директором ТОВ «Імекс-ЛТД», діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання для себе матеріальної вигоди від реалізації літературної продукції видавництва ТОВ «Імекс-ЛТД» в рамках державної програми відбору україномовних книг для поповнення фондів публічних бібліотек у 2017 році, 23.12.2017 приблизно 12:00 год., шляхом нарахування грошових коштів за допомогою терміналу самообслуговування №204908 ПАТ КБ «Приватбанк» (м. Кропивницький, вул. Преображенська, б.2) на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_7 у ПАТ КБ «Приватбанк», надала начальнику відділу видавничої справи Державного комітету телебачення і радіомовлення України ОСОБА_5 неправомірну вигоду на загальну суму 57 911 гривень за вплив останнього на прийняття членами Експертної ради ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які відповідно до п. 5 Положення про Експертну раду з відбору україномовних книг для поповнення фондів публічних бібліотек, затвердженого наказом Міністерства культури України №707 від 31.07.2013, були наділені повноваженнями з тематичної та змістовної оцінки україномовних книг, формування переліку видань з метою їх придбання для поповнення фондів публічних бібліотек, а також начальником управління мовної політики та літератури Міністерства культури України ОСОБА_11 , до службових повноважень якої на підставі положення про управління з питань мовної політики та літератури Міністерства культури України, затвердженого наказом Міністерства культури України від 16.12.2016 № 915/0/17-16 входила реалізація державної програми поповнення фондів публічних бібліотек, та які згідно зі ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являлись особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішень щодо відбору літературної продукції видавництва ТОВ «Імекс-ЛТД» під час реалізації державної програми відбору україномовних книг для поповнення фондів публічних бібліотек у 2017 році.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України складено та вручено ОСОБА_5 15.05.2018.

01.03.2018 за результатами проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 виявлено та вилучено ноутбук марки «SONY», модель: «PCG-71C11V», S/N «03277», білого кольору, який 25.06.2018 належним чином оглянуто та 04.07.2018 долучено до кримінального провадження в якості речових доказів.

Слідчий вказує, що зазначений вище ноутбук марки «SONY», модель: «PCG-71C11V», S/N «03277», білого кольору має доказове значення для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому має ознаки речового доказу.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що постановою старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України молодший радник юстиції ОСОБА_3 від 04.07.2018 ноутбук марки «SONY», модель: «PCG-71C11V», S/N «03277», білого кольору, який було вилучено 01.03.2018 під час обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом.

Слідчим доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003682 від 14.11.2017 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на ноутбук марки «SONY», модель: «PCG-71C11V», S/N «03277», білого кольору, який було вилучено 01.03.2018 під час обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1