Справа № 646/2575/18
№ провадження 1-кп/646/464/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.05.18 року м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючий суддя- ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,
прокурора- ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника адвоката - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду кримінальне провадження № 0000432 від 01 березня 2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Донецької області, українки, громадянки України, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, з середньою-спеціальною освітою, має на утримані неповнолітню дитину 2016 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
За ч. 1 ст. 302 КК України ,
У С Т А Н О В И В:
30 березня 2018 близько о 14.00 години, ОСОБА_4 , отримала на свій мобільний телефон вхідний дзвінок від раніше незнайомого громадянина ОСОБА_6 та діючи умисно, маючи злочинний намір, направлений на звідництво для розпусти, суб`єктивно розуміючи протиправність своїх злочинних дій, посягаючи на моральні засади суспільства, домовилась з останнім про те, що вона надасть йому послуги сексуального характеру, а також познайомить зі своєї подругою, яка також надасть йому послуги сексуального характеру, обумовивши вартість вищезгаданих послуг у сумі 1200 гривен, з яких 600 гривень отримає ОСОБА_4 , а 600 гривень - інша дівчина за надання послуг сексуального характеру.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, 30.03.2018 близько 14 години, ОСОБА_4 у телефонній розмові з ОСОБА_7 запросила її в приміщення сауни, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , сказавши їй, що вона отримає від громадянина ОСОБА_6 грошову винагороду за надання останньому інтимних послуг.

30.03.2018 приблизно 15.30 годині прибувши до сауни, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 скоїла безпосереднє звідництво ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для розпусти, а саме для вступу в статевий зв`язок ОСОБА_7 з громадянином ОСОБА_6 за грошову винагороду в сумі 600 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 302 КК України, оскільки обвинувачена здійснила звідництво для розпусти.
20 квітня 2018 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 укладено угоду про визнання обвинуваченою винуватості, за якої остання повністю визнала свою винуватість у вчиненому нею кримінальному правопорушенні і взяла на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні за ч.1 ст. 302 КК України.
Сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.1 ст. 302 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 510 грн. в дохід держави.
Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 468, ч.1, 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст. 302 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 розуміє права визначені ч. 1, 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні їй додатково роз`яснені, визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст. 302 КК України, підтвердила обставини, викладені у пред`явленому їй обвинуваченні та надала згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченою як таку, що відповідає вимогам закону та призначити ОСОБА_4 обумовлене в угоді покарання.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Суд приходить до переконання, що умови угоди від 20 квітня 2018 року про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст. 302 КК України та ст. 65 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченій узгодженої в угоді міри покарання.
Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КК України,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 20 квітня 2018 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання винуватості.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - у сумі 510 (п`ятсот десять) грн. в дохід держави.
Речові докази: грошові кошти в сумі 1200 грн. вважати повернутими власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня проголошення, але лише у випадках, встановлених ст.ст. 473, 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1