Справа № 504/2037/17
Провадження № 1-кп/504/166/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2018смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000986 від 01.06.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця за національністю, освіта середня (технічна), не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області (справа № 504/831/13-ц) ОСОБА_4 зобов`язано до сплати на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання однієї дитини в розмірі 605 грн. щомісячно, починаючи із 13.03.2013 року і до 31.07.2024 року, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

29.08.2011 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області було розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 достовірно знав про те, що рішення суду, яким його зобов`язано сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитину набрало законної сили.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_4 виник намір на умисне ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, а саме сина - ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне невиконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання своєї дитини до її повноліття, які закріплений у ст. 51 Конституції України, а також у ст.ст. 150-151 Сімейного кодексу України, ОСОБА_4 , навмисно, тривало, систематично і наполегливо ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Так, ОСОБА_4 , починаючи з березня 2013 року, умисно, без поважних на то причин, злісно не сплачував ОСОБА_5 коштів на утримання сина - ОСОБА_8 .

Відповідно до розрахунку державної виконавчої служби Лиманського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ Одеської області від 31.05.2017 року, за ОСОБА_4 рахується заборгованість по аліментам в у загальному розмірі 30620,81 грн.: за 2013 рік в сумі 5 815,81 грн., а саме: березень 370,81 грн. квітень 605 грн., травень 605 грн., червень 605 грн., липень 605 грн., серпень 605 грн., вересень 605 грн., жовтень 605 грн., листопад 605 грн., грудень 605 грн.; за 2014 рік в сумі 7 260 грн., а саме: січень 605 грн., лютий 605 грн., березень 605 грн., квітень 605 грн., травень 605 грн., червень 605 грн., липень 605 грн., серпень 605 грн., вересень 605 грн., жовтень 605 грн., листопад 605 грн., грудень 605 грн.; за 2015 рік в сумі 7 260 грн., а саме: січень 605 грн., лютий 605 грн., березень 605 грн., квітень 605 грн., травень 605 грн., червень 605 грн., липень 605 грн., серпень 605 грн., вересень 605 грн., жовтень 605 грн., листопад 605 грн., грудень 605 грн.; за 2016 рік в сумі 7 260 грн., а саме: січень 605 грн., лютий 605 грн., березень 605 грн., квітень 605 грн., травень 605 грн., червень 605 грн., липень 605 грн., серпень - 605 грн., вересень 605 грн., жовтень 605 грн., листопад 605 грн., грудень 605 грн.; за 2017 рік в сумі 3 025 грн., саме: січень 605 грн., лютий 605 грн.; березень 605 грн., квітень 605 грн., травень - 605 грн.

Умисні та грубі порушення ОСОБА_4 обов`язків, які передбачені Конституцією України та сімейним законодавством посягають на нормальний розвиток і здоров`я дітей.

Станом на 12.06.2017 року заборгованість по сплаті аліментів становить 30 620,81 грн.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що не сплачував аліменти у зв`язку з тяжким матеріальним становищем та відсутністю роботи

У скоєному ОСОБА_4 розкаюється, докази його вини, добуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позицій.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 164 КК України за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим діяння, те що воно відноситься до злочинів невеликої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, посередньо характеризується за місцем фактичного проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи особу винного, думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи викладене, суд вважає, що при обранні ОСОБА_4 міри покарання у вигляді обмеження волі, можливо застосувати дію ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази по провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 371 - 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 1 (одного) року випробувального терміну ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з пробації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1