1Справа № 335/5423/18 1-кс/335/5989/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2018 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні ОСОБА_4 , та його представник адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в ній обставини, просили суд дії визнати незаконними, та зобов`язати Другий відділ розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області повернути незаконно вилучене майно.
Заявник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, 04.09.2018 року подав суду заяву про слухання справи за його відсутністю, та за участю його представника адвоката ОСОБА_3 .
Другий відділ розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області належним чином повідомлявся про день, час та місце слухання справи, в судове засідання представник не з`явився, причини своєї неявки не повідомив і заперечень не надав.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду справи.
Вислухавши заявників, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею, відповідно ухвали Орджонікідзевського районного суду від 16.05.2018 року, наданий дозвіл на відшукання та вилучення оптових партій тютюнових виробів, первинних документів ТОВ «Мережа Магазинів Табак», наказів про призначення, печаток, електронних інформаційних систем, носіїв інформації, які містять доказове значення у проваджені, грошових коштів і цінностей здобутих злочинним шляхом, інших документів по взаємовідносинам з фіктивними підприємствами.
Під час обшуку, старшим слідчим ОСОБА_7 , внесено до протоколу та вилучено: у ОСОБА_4 , який є лише знайомим ОСОБА_5 , та випадково опинився і знаходився під час обшуку в приміщені за адресою м. .Мелітополь, вул. Гетьмана Сагайдачного (Фрунзе), 70, в приватній барсетці особисті грошові кошти в сумі 34 301 грн., (зазначено в протоколі п.п. 20-24), заперечення внесені до протоколу обшуку; у ОСОБА_5 вилучені особисті грошові кошти в сумі 8 185 грн.( зазначено в протоколі п.п. 25-30), та особистий ноутбук ASER ES1-512-C1PW, придбаний за товарним чеком від 17.10.2016 р оку( зазначено в протоколі п.17), заперечення внесені до протоколу обшуку.
16.07.2018 року заявники письмово звернулись до слідчого відділу ГУ ДФС в Запорізькій області з вимогами повернення вилученого майно та грошових коштів. До теперішнього часу заявники слідчим не опитані, письмової відповіді не отримали.
16.07.2018 року заявники письмово звернулись до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з запитом про прийняті рішення щодо вилученого майна під час обшуку. 27.07.2018 року представником отримана відповідь про неможливість отримання конфіденційної інформації.
Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно норми п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, дії чи бездіяльність, рішення органів слідства, прокурора, які полягають у неповернені тимчасово вилученого майна, можуть бути оскаржені власником майна, на досудовому проваджені.
На протязі тривалого терміну, з 23.05.2016 р. по теперішній час, не дивлячись на звернення до слідчого відділу, а ні ОСОБА_5 , а ні ОСОБА_4 , посадовими особами слідчого відділу ГУ ДФС в Запорізькій області, не повідомлено як власникам майна, яке рішення прийняте по вилученому їх особистому майну, особи не допитані слідством.
Частиною 3 ст. 170 КПК України, встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно норм ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні досліджений товарний чек від 17.10.2016 року, яким підтверджується факт придбання в торговій мережі заявником ОСОБА_5 ноутбука ASER ES1-512-C1PW, що підтверджує особисте право власності.
Працівниками Другого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області, не доведено суду що вилучені під час обшуку 23.05.2018 року особисті речі та грошові кошти заявників, мають значення для встановлення істини по справі, в розумінні норм КПК України.
В даному випадку слідчий зобов`язаний був вчинити дії, які передбачено здійснити ст.ст. 98-100 КПК України, але безпідставно не виконав їх, чим порушує основоположні принципи кримінального провадження, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, не дотримується норм як кримінального процесуального законодавства, так і п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини, та рішення Європейського суду з прав людини, чим порушує законні права та інтереси заявників, як власників тимчасово вилученого майна.
Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Відповідно до ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєювласністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та ст.ст. 316-319, 321 ЦК України визначено та законодавчо закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає, що кожна особа має право на безперешкодне користування своїм майном, а також задекларовано право власника володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд здійснювати щодо свого майна будь-які дії, вчиняти будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За правилами п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний прийняти судове рішення керуючись принципами диспозитивності, змагальності, на підставі наявних у матеріалах клопотань доказів. Клопотання вирішується в межах заявлених вимог та наданих доказів, з дотриманням принципів публічності та безпосередності їх дослідження.
Щодо вимоги, зазначеній в скарзі, про визнання дій слідчого незаконними по вилученню майна під час обшуку, в цій частині необхідно відмовити, так як процесуальними нормами у відповідності ч. 2 ст. 307 КПК України, розгляд та прийняття рішення по такій вимозі, не передбачений.
З урахуванням фактичних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах заявників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на дії старшого слідчого СУ ФР Мелітопольської ОДПІ ОСОБА_7 про визнання дій незаконними по вилученню майна під час обшуку, та зобов`язання, є такою, що знайшла своє підтвердження при проведенні судового розгляду, а тому підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого СУ ФР Мелітопольської ОДПІ ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити частково.
Зобов`язати Другий відділ розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області повернути вилучені під час проведення обшуку 23.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:
- грошові кошти в сумі 34 301 грн. (зазначені в протоколі п.п. 20-24) ОСОБА_4 ;
- грошові кошти в сумі 8 185 грн. (зазначено в протоколі п.п. 25-30) та ноутбук ASER-ES1-512-C1PW (п. 17 протоколу) ОСОБА_5 .
В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 04 вересня 2018 року.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 09 вересня 2018 року о 16 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя

Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1