Справа № 368/1423/18
провадження № 1-кс/368/341/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" жовтня 2018 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши клопотання в кримінальному провадженні № 0000283, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, -
ВСТАНОВИВ :
09 жовтня 2018 року слідчий слідчого відділення Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області рядовий поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000283, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.. 185 ч. 1 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна.
Дане клопотання обґрунтовано тим, що 10.07.2018 р. приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 , прибувши на автомобілі ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, що належить ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 забрати свої речі, які ОСОБА_5 залишив там під час тимчасового проживання, та в цей момент в нього виник злочинний умисел на таємне вчинення крадіжки майна, що належить ОСОБА_7 , а саме: п`яти мішків цукру, вага кожного з яких становить 50 кг.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи на території вказаного домоволодіння, зайшов до гаражного приміщення, діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна та упевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та його дії залишаться непомітними викрав п`ять мішків цукру, вага кожного з яких становить 50 кг., загальною вагою 250 кг. Після чого по одному мішку з цукром погрузив до багажного відділення автомобіля марки ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору В подальшому ОСОБА_5 покинув місце злочину на автомобілі марки ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, з викраденим майном та перевіз його до своєї знайомої, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , своїми заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду згідно висновку експерта Київського КНДІСЕ МЮ України № 18265/18-53 на загальну суму 2791,67грн.
По даному факту внесено відомості до ЄРДР № 0000283 від 12.07.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення чужого майна.
Оглядом місця події являється відкрита ділянка місцевості на узбіччі дороги, що розташована напроти домоволодіння АДРЕСА_2 . В ході огляду об`єктом огляду являється п`ять поліетиленових мішків білого кольору в яких міститься цукор, вага кожного з них складає 50 кілограм. В подальшому ході огляду слідчим вилучено данні мішки білого кольору в яких міститься цукор, вага кожного з них складає 50 кілограм горловину яких обв`язано капроновою ниткою до якої кріпиться бирка з роз`яснювальним записом слідчого та підписами двох понятих кінці якої скріплено фрагментом паперу білого кольору на якому міститься відтиск печатки слідче відділення.
13.07.2018 р. слідчим у кримінальному провадженні № 0000283 від 13.07.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України прийнято рішення про визнання речовим доказом майна вилученого із відкритої ділянки місцевості на узбіччі дороги, що розташована напроти домоволодіння АДРЕСА_2 п`ять поліетиленових мішків білого кольору в яких міститься цукор, вага кожного з них складає 50 кілограм.
Вилучені речі передано під відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 .
ОСОБА_5 пояснив 10.07.2018 прибувши на автомобілі ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору до домоволодіння, що розташоване АДРЕСА_1 забираючи свої речі які він там залишив під час тимчасового проживання, після чого зайшов до гаражного приміщення яке знаходиться на території даного домоволодіння викрав п`ять мішків цукру, вага кожного з яких становить 50 кг., загальною вагою 250 кг. Після чого по одному мішку з цукром погрузив до багажного відділення автомобіля марки ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору.
В подальшому ОСОБА_5 покинув вищевказане домоволодіння на автомобілі марки ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, з викраденим майном та перевіз його до своєї знайомої, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно вимог ст. 98 КПК України у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вказані речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки являються предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій та можуть бути використані як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Підставою для арешту вказаного майна є достатність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Метою арешту вилучених речей є забезпечення їх збереження як речових доказів.
В судове засідання слідчий СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подавши до суду клопотання, в якому просить розгляд справи слухати у його відсутність. Клопотання підтримує та просить його задовольнити.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який клопотання підтримав, перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладений у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Подане слідчим клопотання про арешт тимчасово вилученого майна обґрунтовано тим, що 10.07.2018 р. приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 , прибувши на автомобілі ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, що належить ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 забрати свої речі, які ОСОБА_5 залишив там під час тимчасового проживання, та в цей момент в нього виник злочинний умисел на таємне вчинення крадіжки майна, що належить ОСОБА_7 , а саме: п`яти мішків цукру, вага кожного з яких становить 50 кг.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи на території вказаного домоволодіння, зайшов до гаражного приміщення, діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна та упевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та його дії залишаться непомітними викрав п`ять мішків цукру, вага кожного з яких становить 50 кг., загальною вагою 250 кг. Після чого по одному мішку з цукром погрузив до багажного відділення автомобіля марки ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору В подальшому ОСОБА_5 покинув місце злочину на автомобілі марки ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, з викраденим майном та перевіз його до своєї знайомої, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , своїми заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду згідно висновку експерта Київського КНДІСЕ МЮ України № 18265/18-53 на загальну суму 2791,67грн. По даному факту СВ Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП України в Київській області 12.07.2018 розпочато кримінальне за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме за фактом таємного викраденні чужого майна.
По даному факту внесено відомості до ЄРДР № 0000283 від 12.07.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення чужого майна.
13.07.2018 р. слідчим у кримінальному провадженні № 0000283 від 13.07.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України прийнято рішення про визнання речовим доказом майна вилученого із відкритої ділянки місцевості на узбіччі дороги, що розташована напроти домоволодіння АДРЕСА_2 п`ять поліетиленових мішків білого кольору в яких міститься цукор, вага кожного з них складає 50 кілограм.
Вилучені речі передано під відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 .
ОСОБА_5 пояснив 10.07.2018 прибувши на автомобілі ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору до домоволодіння, що розташоване АДРЕСА_1 забираючи свої речі які він там залишив під час тимчасового проживання, після чого зайшов до гаражного приміщення яке знаходиться на території даного домоволодіння викрав п`ять мішків цукру, вага кожного з яких становить 50 кг., загальною вагою 250 кг. Після чого по одному мішку з цукром погрузив до багажного відділення автомобіля марки ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору.
В подальшому ОСОБА_5 покинув вищевказане домоволодіння на автомобілі марки ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, з викраденим майном та перевіз його до своєї знайомої, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Окрім того, слідчий просить поновити строк звернення до слідчого судді, обґрунтовуючи, що згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, оскільки слідчим пропущено строки звернення з клопотанням до слідчого судді про арешт тимчасово вилученого майна у зв`язку із великим навантаженням та не комплектом штату слідчого відділу.
В кримінальному провадженні № 0000283 від 12.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, прокурор, слідчий за погодженням із прокурором не звернулися до слідчого судді з клопотанням про узаконення огляду, проведеного 13.07.2018 р. за адресою: узбіччі дороги, що розташована напроти домоволодіння АДРЕСА_2 , без ухвали слідчого судді.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Окрім того, відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження ухвалою слідчого судді додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.
Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.
Як на поважність причин пропуску строку звернення до суду із клопотанням про арешт майна слідчий посилається на те, що у зв`язку із великим навантаженням та не комплектним штату слідчого відділу, у звязку з цим, слідчим були порушені процесуальні строки, передбачені ч.5 ст.171 КПК України, але для проведення повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження слідчий вважає необхідним накласти арешт на речі, які були вилучені під час огляду 13.07.2018 року.
Слідчий суддя вважає, що зайнятість слідчого не є поважною причиною для не звернення до суду з клопотанням про арешт майна протягом трьох місяців, так як слідчий звернувся з даним клопотанням лише 09.10.2018 р.
Враховуючи, що законом встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після тимчасового вилучення майна, а органом досудового розслідування вказані обставини, які, на думку суду, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду у проміжок часу такої тривалості, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про поновлення строку звернення до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а тому клопотання слідчого не підлягає до задоволення.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України (в редакції 2012 року), слідчий суддя, -
у х в а л и в:
у задоволенні клопотання слідчого СВ Кагарлицького відділення Обухівського відділу ГУ НП в Київській області про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1