АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 622/35/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1489/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 622/35/18 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України
за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 на вирок Золочівського районного суду Харківської області від 29 січня 2018 року,
У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Золочівського районного суду Харківської області від 29 січня 2018 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою освітою, який не працює, не одруженого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
02.02.1990 року за ст. 141 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі;
15.05.1992 року за ст.ст.206 ч.2, 206 ч.3 КК України на 1 рік 3 місяці позбавлення волі;
18.10.1993 року за ст. 206 ч.2, 141 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі;
09.02.1999 року за ст.140 ч.3, 208 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 22.08.2002 року на 4 місяці 2 дні;
10.09.2004 року за ст.185 ч.2, 185ч.3 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строка 21.01.2010;
18.10.2011 Золочівським районним судом Харківської області за ст.. 215-3 ч.І, 215-3 ч.2, 185 ч.3, 121 ч.1 КК України на 7 років позбавлення волі. Ухвалою від 28.03.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою з 05.12.2010 року до 29.02.2012 року у відповідності до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, звільнений 09.09.2016 року після відбуття строку покарання,
визнано винним і засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки обмеження волі; за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання 4 роки позбавлення волі. Строк покарання ухвалено відраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили. Судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз у сумі 296,61 грн. стягнуто зі ОСОБА_7 на користь держави. Стягнуто зі ОСОБА_7 на користь ПАТ «Укртелеком» в особі Харківської філії матеріальний шкоду у розмірі 22014,00 грн. Вирішено долю речових доказів.
З цим вироком не погодився заступник прокурора Харківської області ОСОБА_8 , який подав апеляційну скаргу в якій просить вирок районного суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. По справі призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
У оскаржуваному вироку суд першої інстанції послався на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що в лютому 2017 року (точний час та дата під час досудового розслідування не встановлені), маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, яке поєднано з проникненням у житло, проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_9 та використовується як садовий будинок у літній період, викрав пропановий газовий балон об`ємом 50,00 л вартістю 280,00 грн., чавунну плиту опалення з колісками вартістю 34,40 грн. та два емальованих відра з ручками об`ємом по 10 л кожне, загальною вартістю 160,00 грн. Вказаним майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 474,40 грн. на підставі висновку товарознавчої експертизи №2663 від 12.06.2017 року.
Крім цього ОСОБА_7 в період часу з 06.11.2017 року до 20.11.2017 року (точний час та дата під час досудового розслідування не встановлено), виготовивши з підручних засобів палицю із цвяхом на кінці з прямим умислом з корисливих мотивів з опор ліній електропередач вчинив крадіжку кабелів (300 метрів кабелю ТПП-30*2, 100 метрів кабелю ТПП-20*2, 100 метрів кабелю ТПП-5*2), що належать ПАТ «Укртелеком» за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Уди, перехрестя вул. Вугловського та вул. Шкільної, чим спричинив вказаній юридичній особі матеріальну шкоду згідно висновку товарознавчої експертизи №120 від 21.11.2017 року на загальну суму 7094,00 грн. Вказані кабелі обвинувачений обплавив та вилучену при цьому мідь використав на власну користь, здавши її у металозбиральний пункт.
Також в період часу з 06.11.2017 року до 20.11.2017 року (точний час та дата під час досудового розслідування не встановлено), виготовивши з підручних засобів палицю із цвяхом на кінці з прямим умислом з корисливих мотивів з опор ліній електропередач вчинив крадіжку кабелів (450 метрів кабелю ТПП-50*2, 450 метрів кабелю ТПП-50*2, що належать ПАТ «Укртелеком» за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Уди, вул. Молодіжна, чим спричинив вказаній юридичній особі матеріальну шкоду згідно висновку товарознавчої експертизи №121 від 21.11.2017 року на загальну суму 14920,00 грн.
Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 91 КПК України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню ряд обставин, що мають для нього значення, зокрема: час, місце, спосіб, форма вини та мотив вчинення кримінального правопорушення і ці обставини, згідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, повинні бути наведені у сформульованому у мотивувальній частині вироку обвинуваченні, визнаному судом доведеним.
Відповідно до вимог ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Всупереч цим вимогам суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку суду не виклав суть обвинувачення, яке визнано доведеним, а обмежився посиланням на те, що було встановлено в ході досудового розслідування.
Таке порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотним, у зв`язку з чим вирок підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд.
При новому розгляді суд, за наявності підстав для ухвалення обвинувального вироку, має врахувати викладене та сформулювати об`єктивну сторону злочинів відповідно до того, що буде встановлено судом.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що вирок суду має містити дані про всі судимості обвинуваченого, які не зняті або не погашені, а не посилання на останнє засудження, а також на те, що оскаржуваний вирок є частково не читабельним, що не є припустимим.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Золочівського районного суду Харківської області від 29 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий -
суддя суддя суддя

_______________ _______________________ _________________

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12