Справа № 405/2178/17
УХВАЛА

12 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

представника служби у

справах дітей ВК Кіровоградської

міської ради: ОСОБА_5

представника Кропивницького

ВП ГУ НП України в

Кіровоградській області ОСОБА_6

неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0013799 від 05.11.2016 року за обвинуваченням неповнолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 17 травня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено строк тримання під вартою терміном на шістдесят днів до 15 липня 2018 року.

Під час судового розгляду постало питання щодо доцільності тримання під вартою неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки термін перебування під вартою обвинуваченого спливає 15.07.2018 року.

Прокурор в судовому засіданні зазначила про необхідність продовження терміну перебування неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки продовжують існувати ризики кримінального провадження, передбачені ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, доводи прокурора обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, що вказує на схильність до вчинення злочинів. Крім цього, прокурором зазначено, що до обвинуваченого застосовувалися заходи виховного впливу, зокрема обвинувачений ОСОБА_7 передавався під нагляд батьків, але свою поведінку не змінив і продовжував вчиняти кримінальні правопорушення. За наведених обставин прокурор вважає, що до обвинуваченого не можливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід, просила продовжити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 термін перебування під вартою на строк 60 днів.

Адвокат заперечила проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, зазначивши те, що неповнолітній обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, по справі фактично закінчено судовий розгляд, а тому ризики кримінального провадження мінімізовані. Вважає, що до обвинуваченого можливо застосувати інший, більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_7 своїх заперечень щодо доводів прокурора не надав.

Заслухавши доводи прокурора, думку адвоката, думку неповнолітнього обвинуваченого, думку інших учасників судового провадження, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, виходячи із такого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Статтею 37 Конвенції про права дитини, арешт, затримання чи тюремне ув`язнення дитини здійснюється згідно з законом та використовується лише як крайній захід.

Вирішуючи питання щодо продовження неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини. Так у рішенні ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України» зазначено, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Разом з цим, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 27.11.2008 р. у справі «Свершов проти України» враховано вік обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, стан здоров`я, майновий стан, а також обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується та існування ризиків кримінального провадження.

Судом враховано, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 , раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, маючи не зняту і не погашену судимість. Разом з цим, судом взято до уваги, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений до затримання не навчався, не мав стабільного джерела доходу, що свідчить про відсутність міцних сталих соціальних зв`язків.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховуватися від суду та ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

За наведених обставин, суд прийшов до переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім цього, наявність ризиків кримінального провадження передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, виключає підстави для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

З метою виконання неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 09 вересня 2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк шістдесят днів до 09 вересня 2018 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1