Справа № 171/755/18
В И Р О К
іменем України

18 червня 2018 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове кримінальне провадження № 0000284 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Апостолове Дніпропетровської області, громадянина України, українця, має середню освіту, не перебуває в шлюбі, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.125, ч.1 ст.186, ч.2 ст.289 КК України,

встановив:

09 березня 2018 року о 00 годин 20 хвилин ОСОБА_5 перебував на вулиці Центральній в с. Українка Апостолівського району Дніпропетровської області, де у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла будинку АДРЕСА_2 , в якому фактично проживають ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 підійшов до будинку АДРЕСА_1 , діючи всупереч волі законного володільця житла, не маючи законних підстав, порушуючи встановлений законом порядок, умисно пошкодив молотком вхідні двері та незаконно проник до приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , чим порушив право потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на недоторканість житла.

Після цього ОСОБА_5 , приблизно о 00 годин 20 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , до якого він незаконно проник та де знаходилася мешканка будинку ОСОБА_8 , на грунті раптово виниклих неприязнених відносин вирішив заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 наніс чотири удари дерев`яною рукояткою металевого молотка зверху вниз в область лоба та четвертого пальця правої руки ОСОБА_8 , в результаті чого заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця в лобній області праворуч на відстані 3,0 см від умовної серединної лінії тіла; синця на четвертому пальці правої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше шести днів.

Крім того, в цю ж ніч близько 00 годин 20 хвилин в період перебування в будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на відкрите викрадення належного ОСОБА_8 телевізора марки «West», який той побачив в кімнаті будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що за його діями спостерігає власник майна - потерпіла ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відкрито викрав телевізор марки «West», вартістю 735 грн. Не звертаючи уваги на зауваження потерпілої ОСОБА_9 повернути телевізор, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 735 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, 09 березня 2018 року, приблизно о 00 годин 30 хвилин, знаходячись біля будинку № 26 по вул.. Центральній в с. Українка Апостолівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 побачив ОСОБА_10 , біля якого стояв мопед марки «Дельта». В цей же час у ОСОБА_5 виник злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, поєднавши свої дії з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_10 , внаслідок чого той впав на землю. ОСОБА_5 наніс потерпілому, який лежав на землі, п`ять ударів правою ногою, взутою у взуття, в область обличчя ОСОБА_10 , після чого незаконно заволодів мопедом марки «Дельта», чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 2634 грн. 90 коп.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні вказаних злочинів визнав повністю, з обставинами вчинення злочину, що зазначені в обвинувальному акті, погодився та пояснив, що щиро кається у вчиненому, від надання пояснень відмовився.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК України, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, та розписок потерпілих.

Це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи щодо спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.162 КК України за ознаками незаконного проникнення до житла, що порушує недоторканість житла громадян; за ч.1 ст.125 КК України за ознаками заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження; за ч.1 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж); за ч.2 ст.286 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Суд враховує положення ст.ст.50,65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої, середньої тяжкості та тяжкого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вперше вчинив вищевказані злочини, характеризується за місцем проживання позитивно, не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку; обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкцій ч.1 ст.162, ч.1 ст.125, ч.1 ст.186, ч.2 ст.289 КК України КК України, з врахуванням положень ст. 70, 72 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Суд враховує, що обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, враховує задовільну характеристику за місцем проживання, відсутність зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (наявність на утриманні малолітньої дитини), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті виражає належні соціальні зв`язки. Також суд враховує тяжкість вчинених злочинів та встановлені обставини справи, щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданої злочином шкоди, думку потерпілих, які не наполягають на суворому покаранні (а.с.28,35), також суд враховує, що злочини вчинені обвинуваченим на протязі близько 20 хв., та приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного йому покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням у відповідності до положень ст.75 КК України. Суд вважає, що звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. З врахуванням вищевказаних обставин, суд вважає за необхідне визначити іспитовий строк у максимальному розмірі 3 роки.

У відповідності до положень ст.76 КК України суд вважає за необхідне додатково покласти на обвинуваченого, крім обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Суд, покладаючи додаткові обов`язки на обвинуваченого, враховує особу винного, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає, що покладання на обвинуваченого додаткових обов`язків є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого. У відповідності до ст.77 КК України відсутні підстави для призначення обвинуваченому додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Суд вважає, що факт вчинення обвинуваченим тяжкого злочину та злочинів середньої та невеликої тяжкості сам по собі, без врахування вищевказаних обставин, не може бути підставою для застосування обвинуваченому реального покарання у вигляді позбавлення волі.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави суд вважає за необхідне стягнути витрати на проведення експертизи в сумі 572 грн.

Цивільний позов не заявлено.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді домашнього арешту суд вважає за необхідне скасувати, оскільки на даний час перестав існувати ризик переховування обвинуваченого від органу досудового слідства та суду.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 09 по 10 березня 2018 року.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.125, ч.1 ст.186, ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання:

за ст. 162 ч. 1 КК України у вигляді 2 років обмеження волі;

за ст. 125 ч. 1 КК України у вигляді 160 годин громадських робіт;

за ст. 186 ч. 1 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

за ст.289 ч. 2 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до положень ст.70, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначити за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів та правилами складання покарань шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на Апостолівський РВ ПП Південно-Східного МУВКПП.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Речові докази телевізор, мопед повернуті потерпілим, залишити власникам, молоток, що знаходиться на зберіганні в Апостолівському ВП, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 572 грн.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту скасувати.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 09 по 10 березня 2018 року.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1