Номер провадження:1-кс/521/5288/18
У Х В А Л А

29 серпня 2018 року слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянув клопотання старшого слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження внесеному до ЄРДР за номером 0001075 від 23.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, слідчий суддя

В С Т А Н О В И В:

З клопотання вбачається, що 23.03.2018 до ЧЧ Малиновського ВП в м. Одесі надійшла заява ОСОБА_5 , в які й остання просить вжити заходів та притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , яка шляхом обману під приводом приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , заволоділа 1/3 часткою квартири за раніше вказаною адресою, чим спричинила значну майнову шкоду заявниці.

Дані щодо вказаного кримінального правопорушення внесені до ЄРДР за номером 0001075 від 23.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 мешкає в зазначеній квартирі з народження, а її родина з часу будівництва дому.

Так у 2016році колишня дружина її сина ОСОБА_6 прийшла додому до потерпілої та сказала,що зв`язку із давністю будинку, його скоро будуть зносити, та щоб отримати нове житло, необхідно приватизувати квартиру та запропонувала потерпілій 1/3 частини квартири приватизувати на її користь, з метою подальшого отримання окремої квартири при зносі квартири. За приватизацію на користь ОСОБА_6 остання запропонувала ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 10 000 доларів США, та пообіцяла в подальшому заплатити їй так як зараз у неї коштів немає. ОСОБА_5 погодилась на умові ОСОБА_6 та здійснила приватизацію квартири в ході якої на користь ОСОБА_6 передала 1/3 частину квартири.

В подальшому ОСОБА_6 не передала ОСОБА_5 грошові кошти, які обіцяла за приватизацію, та навпаки почала висловлювати погрози реалізації квартири вцілому.
Так, в ході допиту у якості свідка 16.04.2018 ОСОБА_6 відмовилась давати будь-які покази посилаючись на положення ст. 63 Конституції України.
Після допиту у якості свідка ОСОБА_6 , 21.04.2018, розмістила об`яву на сайті «ОЛХ» щодо реалізації квартири за раніше вказаною адресою.
21.08.2018 згідно показів свідка ОСОБА_7 , останній звернувся до раніше невідомої йому ообі, що представилась як ОСОБА_8 з метою придбання квартири АДРЕСА_2 , згідно інформації з сайту «ОЛХ». Коли приїхав до квартири за раніше вказаною адресою, то виявив, що в квартирі мешкає ОСОБА_5 . Коли виявив даний пакт, зателефонував ОСОБА_9 , яка в свою чергу в грубій формі повідомила ОСОБА_7 , що він не повинен був заходити до квартири а лише чекати її у дворі будинку.
На даний час є достатні підстави вважати, що, квартира АДРЕСА_2 є предметом вчинення кримінального правопорушення, та необхідне проведення ряду експертних досліджень з метою проведення повного всебічного, об`єктивного розслідування обставин скоєння кримінального правопорушення, та з метою -недопущення подальшого знищення, пошкодження, відчуження та іншим чином розпоряджання предметом вчинення кримінального правопорушення, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на вказану квартиру.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та проси слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України - клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

За змістом ст. 170 КПК України, арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати, розпоряджатися та/або використовувати певне його майно.

Виходячи з положень ст. 170 ч. 2 арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 .
Заборонити власникам будь-яким способом розпоряджатись зазначеними об`єктами нерухомого майна, що передбачає заборону перетворення, знищення, відчуження, пошкодження майна на яке накладено арешт.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1