Справа № 175/2348/18
Провадження № 1-кп/175/147/18
Вирок

Іменем України

07 вересня 2018 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000595 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Микільське-на-Дніпрі, Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 22 травня 2009 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст.185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України до позбавлення волі на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна, 11.03.2014 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі постанови Синельніківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.03.2014 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 7 місяців 27 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 23 травня 2018 року близько 10.00 години, знаходячись біля неогородженої дачної ділянки, розташованої по АДРЕСА_3 , зайшов у недобудову де побачив алюмінієвий бідон ємкітю 40 літрів та алюмінієву миску ємністю 10 літрів, які належать раніше невідомій йому потерпілій ОСОБА_7 .

Далі обвинувачений шляхом вільного доступу заволодів майном яке належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме:

- алюмінієвим бідон ємкістю 40 літрів вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 1671/18 від 30 травня 2018 року, становить 752, 50 гривень;

- алюмінієвою мискою ємкістю 10 літрів, вартість якої, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 1671/18 від 30 травня 2018 року, становить 124, 52 гривень.

В цей час дії обвинуваченого ОСОБА_8 стали явними для потерпілої ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_9 усвідомлюючи відкритість своїх злочинних дій, утримуючи при собі викрадене майно, помістив до автомобіля марки «Ford Transit», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав в повному обсязі та розповів у деталях про обставини скоєного, а саме 23 травня 2018 року близько 10.00 години, знаходячись біля неогородженої дачної ділянки, розташованої по АДРЕСА_3 , побачив алюмінієвий бідон ємкістю 40 літрів та алюмінієву миску ємкістю 10 літрів та з метою помити машину заволодів цим майном, яке належить як він в подольшому дізнався потерпілій ОСОБА_7 та помістив його до автомобіля марки «Ford Transit», після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме здав в пункт прийому металу. Він після звільнення з місць позбавлення волі приймав участь у АТО.

Потерпіла ОСОБА_7 надала до суду в порядку ст. 56 КПК України клопотання, щодо розгляду справи без її участі, відповідно до заявленого клопотання просила призначити обвинуваченому покарання не пов`язанне з позбавленням волі, а представник потерпілої ОСОБА_6 підтримав у судовому засіданні викладене в заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Обставини, які пом`якшують покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлені.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Приймаючи до уваги викладене вище, суд також враховує, дані про особу обвинуваченого, який є учасником АТО, що він визнав свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаявся у цьому, його ставлення до наслідків вчиненого злочину, який відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів, а також позицію потерпілої та її представника, наявність обставин, що пом`якшують покарання, і відсутність тих, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, які складають 300, 00 грн.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

У рахунок відшкодування витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (ІПН невідомий) 300 (триста) гривень, розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 призначення платежу за експертизу № 1671/18 від 30 травня 2018 року.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000595, а саме: бідон ємкістю 40 літрів, миску ємкістю 10 літрів та ніж з дерев`яною рукояткою, які передані до камери схову речових доказів при Дніпровському РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили повернути за належністю потерпілій ОСОБА_7 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1