АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/947/18 Справа № 182/4944/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника третьої особи ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах представника третьої особи голови ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2018 року, у кримінальному провадженні за №0002155, про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 погоджене з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна, та накладено арешт на автомобіль Ваз 210990-20, державний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстацію транспортного засобі належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою уникнення ризиків приховування транспортного засобу особою, яка є власником та ним фактично користується, який є тимчасово вилученим і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі:

- представник скаржника адвокат ОСОБА_7 , просить відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою на вказану ухвалу. За наслідками апеляційного розгляду просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Вважає ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, прийнятою передчасно, без всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, та з порушенням збору всіх доказів у кримінальному провадженні.

На його думку, під час розгляду клопотання слідчого ОСОБА_8 про арешт автомобіля ВАЗ-21099 нл. НОМЕР_2 . було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, а саме наїзд автомобіля ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 на малолітнього пішохода ОСОБА_10 , 2007 року народження, сталася 08.07.2018 року близько 09:30год.

Під час оформлення матеріалів ДТП у період часу з 10:20год. до 11:20год. 08.07.2018 року, слідчим були складені: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схема до нього.

Під час огляду місця ДТП слідчим було вилучено ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 .

В порушення вимог ч.3 ст. 214 КПК України, негайно після огляду місця ДТП та впродовж 08.07.2018 року, відомостей про скоєння ДТП з потерпілим слідчий до ЄРДР не вніс. Дані відомості були внесені до ЄРДР тільки о 10:29год. 09.07.2018 року.

Вважає, що в порушення ч.3 ст. 168 КПК України, слідчий взагалі не складав протокол тимчасового вилучення автомобіля ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 та відповідно копію його особі у якої його було вилучено не надав.

На його думку, що в порушення вимог ч.5 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна, слідчий у перший наступний робочий день 09.07.2018 року, після вилучення майна 08.0/.2018 року, не звертався. Згідно протоколу автоматичною визначення слідчого судді а також з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся лише 10.07.2018 року. При цьому автомобіль так не був повернутий особі, у якої його було вилучено.

Зазначає, що крім цього, ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не є підозрюваним, а отже слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна третьої особи.

Вважає, що з клопотанням про накладення арешту на майно третьої особи може звернутись лише прокурор. У даному випадку з таким клопотанням звернувся слідчий в порушення положень ст. 64-2 КПК України, та його клопотання на думку апелянта є необгрунтовані.

Вважає, що ОСОБА_6 позбавлено права керування автомобілем, що не відповідає завданням та загальним засадам кримінального провадження, визначених ст..2 та ст. 7 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку адвоката ОСОБА_7 та представника третьої особи ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі і просили її задовольнити, вивчивши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши відповідні матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Колегія суддів зазначає, що арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна має тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст.368 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді клопотання у відповідності до ст.170 КПК України врахував всі підстави для його застосування, та на підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів, вірно прийшов до висновку, що слідчим доведено наявність необхідності арешту даного автомобіля.
Колегія суддів також зазначає, що суд першої інстанції врахував всі ті обставини на які посилається адвокат в своїй апеляційній скарзі.
На думку колегії суддів, слідчий суддя врахував вищевказані обставини та вимоги закону, з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкоджати проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою уникнення ризиків приховування транспортного засобу особою, яка є власником та ним фактично користується, який є тимчасово вилученим і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК.

До того ж, частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст.170-173 КПК України.
Доводи адвоката з приводу порушень вимог ст.ст. 170, 171, 172, 173, КПК України носять суб`єктивний характер, та не ґрунтуються на вимогах закону.
Як видно з наданих матеріалів, до цього часу відповідні експертизи даного автомобіля ще не проведено. Колегія суддів зазначає, що в разі повернення автомобіля вказане унеможливить проведення авто технічної експертизи.
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що ухвала є обґрунтованою вмотивованою та законною.

Суттєвих порушень, які б могли вплинути на зміну чи скасування рішення суду першої інстанції колегією суддів,- не вбачається.

Отже, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах представника третьої особи голови ОСОБА_6 ,- не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 404, 405,407, 419,422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах представника третьої особи голови ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2018 року, у кримінальному провадженні за №0002155, про накладення арешту на майно, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: