Дата документу 07.08.2018
Справа № 334/5455/18
Провадження № 1-кс/334/2120/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2018 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001689 від 19.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
30 липня 2018 року старший слідчий Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001689 від 19.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Просить накласти арешт на мікроавтобус «VOLKSWAGEN LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться у власності ОСОБА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з правом вилучення та зберігання транспортного засобу на території спеціального майдану Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, з можливістю подальшої передачі на відповідальне зберігання власнику (відповідальній особі) після проведення необхідних судових експертиз та слідчих дій.

В обґрунтування клопотання вказує, що 18.05.2018 надійшло повідомлення про заяву ОСОБА_6 , яка пояснила, що 18.05.2018 близько 11-00 год. на вул. Чумаченко вона впала у маршрутному таксі №63, отримала тілесні ушкодження. Згідно повідомлення лікаря, попередній діагноз закритий перелом середньої третини лівої променевої кістки без зміщення. За вказаним фактом 19.05.2018 було розпочате кримінальне провадження №0001689 за ознаками ч.1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування була допитана потерпіла ОСОБА_6 , встановлено транспортний засіб, у якому потерпілій було спричинено тілесне ушкодження, яким виявися пасажирський автобус «VOLKSWAGEN LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою надання слідчому можливості ознайомитися з речами, зокрема зазначеним транспортним засобом, для встановлення обставин у кримінальному провадженні, слідчий звернувся з клопотанням про тимчасовий доступ до транспортного засобу з можливістю його вилучення, яке ухвалою слідчого судді було задоволено частково.

Після вилучення транспортного засобу постановою слідчого від 30.07.2018 вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом.

У зв`язку з тим, що термін дії ухвали про тимчасовий доступ, відповідно до якої було вилучено транспортний засіб, спливає 11.08.2018, а до цього часу неможливо провести всі необхідні слідчі дії, слідчий звернувся з клопотанням про арешт зазначеного транспортного засобу.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що необхідність накладення арешту з вилученням транспортного засобу обмовлена необхідністю проведення огляду транспортного засобу, проведенням слідчого експерименту за участі потерпілої, можливою необхідністю проведення судової комплексної інженерно-транспортної та медичної експертизи. Незастосування арешту може призвести до втрати даного транспортного засобу, оскільки власник має можливість його відчуження видозмінення, що може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У судовому засіданні прокурор, слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Представник власника транспортного засобу проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність того, що було вчинено кримінальне правопорушення, транспортний засіб не містить слідів вчинення кримінального правопорушення, а потерпіла ОСОБА_6 не має жодних претензій до водія і власника транспортного засобу.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, дійшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч. 2, ч.3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 170, пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (ст. 170), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження і доданих до клопотання документів вбачається, що слідчим Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001689 від 19.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом спричинення пасажиром ОСОБА_7 тілесних ушкоджень під час руху транспортного засобу.

В ході досудового розслідування 20.06.2018 слідчим було встановлено транспортний засіб, в якому потерпіла була травмована, а саме, пасажирський автобус «VOLKSWAGEN LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в подальшому був вилучений 27.07.2018 під час виконання ухвали про тимчасовий доступ. Згідно матеріалів кримінального провадження і пояснень слідчого, транспортний засіб не містить на собі сліди кримінального правопорушення.

Слідчим доведено наявність підстав вважати, що транспортний засіб «VOLKSWAGEN LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , може містити відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу.
При цьому доводи слідчого, що необхідність накладення арешту з вилученням транспортного засобу обмовлена необхідністю проведення огляду транспортного засобу, суд оцінює критично, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження, огляд транспортного засобу вже було проведено, слідчим також надано протокол від 04.08.2018, згідно якого проведено пред`явлення зазначеного транспортного засобу для впізнання потерпілій ОСОБА_6 .

Зі змісту ч.11 ст. 170 КПК вбачається, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, зникнення, втрати, знищення відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий не посилається і не доводить наявність таких ризиків, а також підстав вважати, що власник транспортного засобу буде заважати досягненню повноти, всебічності та неупередженості розслідування у даному кримінальному провадженні. З цього приводу суд враховує, що транспортний засіб не містить на собі слідів кримінального правопорушення, і що власник майна не заперечує проти надання пасажирського автобуса у разі, якщо у слідства виникне необхідність в проведенні судової комплексної інженерно-транспортної та медичної експертизи, для виконання якої буде необхідна наявність транспортного засобу для огляду його експертом.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна як позбавлення права користування з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, суд вважає за можливе задовольнити клопотання частково та застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який полягає у забороні його відчуження з передачею на збереження власнику ОСОБА_5 , без позбавлення права користування транспортним засобом та його вилучення, що сприятиме досягненню завдань кримінального провадження, які забезпечуються таким заходом як арешт майна.

Скасування арешту майна здійснюється в порядку, встановленому ст. 174 КПК України.
Керуючись ст. ст. 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001689 від 19.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на мікроавтобус «VOLKSWAGEN LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши відчуження зазначеного транспортного засобу.

У позбавленні права користування транспортним засобом «VOLKSWAGEN LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом його вилучення та зберігання на території спеціального майдану Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, відмовити, передавши на зберігання власнику ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії цієї ухвали.

Оголошення повного тексту ухвали 10.08.2018 о 10-00 год.

Суддя: ОСОБА_1