АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/271/18 Справа № 702/663/17 Категорія: ч.2 ст.187 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, раніше не судимого, солдата військової служби за контрактом, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він 11 липня 2016 року, близько 02 години 00 хвилин, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , знаходячись в парку по вул. Леніна в смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для здоров`я неповнолітнього, що виразилось в умисному нанесенні ряду ударів руками та ногами в область голови та тулубу, спричинили неповнолітньому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синців обличчя, забійних ран, саден обох губ, синців спини, які згідно висновку експерта Уманського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-7-01/730 від 22 липня 2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого відкрито та незаконно заволоділи мобільним телефоном марки «ВгаvіzВіz» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 20 липня 2016 року становить 1282,50 грн., SІМ-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 20 липня 2016 року становить 25,00 грн., SІМ-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС», вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 20 липня 2016 року становить 25,00 грн., картою памяті microSD 4 Gb, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 20 липня 2016 року становить 76,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 1408,50 грн.

Вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначено йому із застосуванням ст.69 КК України покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі без конфіскації майна.

Керуючись ст.75-76 КК України, обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі звільнено з випробуванням, якщо засуджений протягом визначеного йому судом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки: 1. Попросить пробачення у потерпілого особисто.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_9 покладено на командира військової частини НОМЕР_1 .

Вирішено долю речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.12.2017 р. через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Повторно дослідити докази по справі. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 за ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 98 КК України не призначати додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, без застосування положень ст. 75 КК України. Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на ст. 77 КК України.

В ході розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції прокурором було подано доповнення до апеляційної скарги, в якому він просить апеляційну скаргу доповнити та формулювання обвинувачення, доведеного судом першої інстанції, змінити, виключивши слово «із ОСОБА_11 », матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, та зазначити замість цього «із особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження».

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, думку обвинуваченого про безпідставність апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні є вірними, відповідають обставинам, встановленим у кримінальному провадженні, а кваліфікація його дій за ч.2 ст.187 КК України є правильною та учасниками процесу не оскаржуються.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Наведених вище положень норм кримінального права місцевий суд фактично дотримався, призначивши обвинуваченому покарання співмірне даних про його особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодував завдані збитки, від злочину не настало тяжких наслідків.

Крім того, місцевим судом вірно враховано, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому.

Посилання прокурора на те, що місцевий суд невірно призначено покарання через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості є помилковими, так як, з урахування даних про особу обвинуваченого, а саме за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання з врахуванням особи обвинуваченого, який в даний час перебуває на службі в Збройних силах України, приймає безпосередню участь в анти терористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України місцевим судом призначено покарання ближче до мінімуму санкції за інкриміноване йому кримінальне покарання.

Стосовно твердження прокурора щодо формулювання обвинувачення, доведеного судом першої інстанції, змінити, виключивши слово «із ОСОБА_11 », матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, та зазначити замість цього «із особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження», колегія суддів погоджується в зв`язку з тим, що згідно постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 25.05.2017 року, матеріали щодо ОСОБА_9 виділено в окреме провадження. Однак, вина ОСОБА_11 не доведена вироком суду від 26.12.2017 року, а суд, відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України, здійснює провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта та лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення. А тому, слово «із ОСОБА_11 », матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, підлягає виключенню із формулювання та зазначити замість цього «із особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження».

Ураховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок є законним і обґрунтованим та підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 418 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, змінити.

Виключити із формулювання слово «із ОСОБА_11 », матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, та зазначити замість цього «із особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження».

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :