Справа №560/1208/17
Провадження №1-кп/560/26/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000481 від 25 липня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С ТА Н О В И В:

17 липня 2017 року біля 10 години ранку, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, таємно викрав 1000,00 гривень, які знаходились в шафі на кухні, чим завдав останній майнової шкоди на вищевказану суму.
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно у липні 2017 року, знаходячись в будинку ОСОБА_5 , викрав у неї 1000,00 грн. Просить суворо його не карати. Заявлений потерпілою цивільний позов визнав.

Від потерпілої ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд судового засідання без її участі. Матеріальна шкода обвинуваченим не відшкодована, відносно міри покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, його показання відповідають суті обвинувачення, він та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.

Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння, що виразилось у таємному викраденні чужого майна доведена повністю, а тому суд кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України у вчиненні якого ОСОБА_6 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, на Д обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Отже, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує пом`якшуючі покарання обставини, та приймає до уваги також те, що обвинувачений повністю визнавши свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, враховуючи висновок органу пробації відносно обвинуваченого про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 , покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.
У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 1000,00 грн., який обгнунтовує тим, що ОСОБА_4 викрав у неї 1000,00 грн., які до цього часу не повернув, а тому вказані кошти просить з нього стягнути.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги визнав.
При вирішенні цивільного позову потерпілого, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 , внаслідок вчинення кримінального правопорушення було завдано потерпілій ОСОБА_5 1000,00 грн. шкоди, а тому такі позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувались.

Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станвоить 850 гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні, пред`явлений потерпілою ОСОБА_5 до ОСОБА_4 - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 1000,00 грн. (одну тисячу гривень) завданої шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя: підпис
З оригіналом згідно

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1 .