УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 266/15859/18-к
провадження № 51-9142ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19 вересня 2018 року.
Суть питання
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року відмовлено в задоволені скарги адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за її заявою про кримінальне правопорушення.
Не погоджуючись з указаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_4 оскаржила його до апеляційного суду.
Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 19 серпня 2018 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вищевказану ухвалу слідчого судді.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на допущені, на її думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалу апеляційного суду, а справу направити для розгляду до Печерського районного суду м. Києва.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до ч. 1 ст. 310 КПК оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Отже, за змістом статей 310, 424 КПК, сама по собі ухвала слідчого судді місцевого суду не може бути предметом розгляду касаційного суду.
Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 399 КПК ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено частинами 1 та 2 ст. 309 КПК.
Водночас, ч. 3 ст. 307 КПК передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено в задоволені її скарги на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, тобто на судове рішення слідчого судді апеляційне оскарження якого не передбачено ст. 309 КПК.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Тому апеляційний суд, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 .
З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, оскільки із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19 вересня 2018 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3