УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 420 160 000 000 011 25 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій останній зазначив, що він є потерпілим і цивільним позивачем у кримінальному провадженні № 420 160 000 000 011 25. На підставі наданих кримінальним процесуальним законом прав він звернувся до прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво у вказаному провадженні, з клопотанням від 13.05.2018.

У вказаному клопотанні заявник просив прокурора про надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, надання витягу з ЄРДР, проведення певних слідчих дій, а саме допит певних осіб, зокрема членів наглядової ради ПАТ «Міський комерційний банк» та уповноважених осіб ФГВФО, здійснити об`єднання кримінальних проваджень № 520 160 000 000 001 19, 420 160 000 000 011 25 в одне та передати до Національного антикорупційного бюро України для здійснення подальшого розслідування, а також виділити з кримінального провадження № 420 160 000 000 011 25 матеріали, що стосуються ПАТ «Міський комерційний банк».

У подальшому 21.05.2018 ОСОБА_3 отримав постанову прокурора ОСОБА_4 від 23.05.2018, якою процесуальний керівник відмовив у задоволенні клопотання в частині виділення матеріалів кримінального провадження та направлення кримінального провадження до НАБУ для подальшого розслідування. В іншій частині клопотання передати на розгляд слідчому ГСУ СБ України.

Вважаючи вказане рішення незаконним, ОСОБА_3 просив слідчого суддю покласти на прокурора обов`язок надати заявникові витяг з ЄРДР, надати для ознайомлення ті матеріали кримінального провадження, які стосуються ПАТ «Konversbank», правонаступником якого є ПАТ «Міський комерційний банк», висновків експертів, ревізій, актів перевірок діяльності банку, та інших документів, доступ до яких слідчим обмежений.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, оскільки вважав прийняте рішення законним та обґрунтованим, додавши, що матеріали кримінального провадження для ознайомлення гр. ОСОБА_3 надавались у тому обсязі, який, на думку процесуального керівника, не мав зашкодити досудовому розслідуванню. Зазначив, що для розгляду в іншій частині клопотання передано до органу досудового розслідування.

Слідчий суддя, заслухавши доводи гр. ОСОБА_3 , заперечення прокурора, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 160 000 000 011 25 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 209, ч. 1, 2 ст. 3641, ч. 2 ст. 367 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснює прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 .

Статтею 56 КПК України визначено коло процесуальних прав потерпілого у кримінальному провадженні. Зокрема, потерпілий має право подавати докази та заявляти клопотання про проведення слідчих дій, ознайомлюватись з матеріалами провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення.

У силу п.7 ч.1 ст. 303 КПК відмова у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій може бути оскаржена потерпілим до слідчого судді.

Постановою від 23.05.2018 прокурор ОСОБА_4 відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 13.05.2018 в частині виділення матеріалів кримінального провадження та направлення кримінального провадження до НАБУ для подальшого розслідування. Решту вимог клопотання потерпілого процесуальний керівник залишив поза увагою та передав клопотання на розгляд органу досудового розслідування.

Водночас, відповідно до ст. 93 КПК потерпілий здійснює збирання доказів через ініціювання проведення слідчих дій шляхом подання слідчому або прокурором клопотань, які розглядаються останнім у порядку, визначеному ст. 220 КПК.

Враховуючи, що згідно з положеннями Глави 20 КПК допит осіб - є слідчою дією, відповідне клопотання потерпілого у силу вимог ст. 220 КПК має бути розглянуте адресатом упродовж трьох днів.

З наведеного витікає, що стаття 220 КПК на прокурора покладає безальтернативний обов`язок розглянути таке клопотання відповідного учасника кримінального провадження та у разі відмови у його задоволенні винести рішення, яке відповідно до ст. 93 та ст. 303 КПК може бути оскаржене до слідчого судді.

Водночас, як свідчить клопотання потерпілого та прийняте прокурором за наслідком його розгляду рішення, процесуальний керівник у задоволенні клопотання відмовив частково, фактично залишивши частину вимог клопотання потерпілого без розгляду, направивши клопотання до органу досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що процесуальним керівником рішення в частині спрямування клопотання гр. ОСОБА_3 до ГСУ СБ України не обґрунтоване, тобто у постанові не наведені процесуальні підстави, якими керувався прокурор при постановленні такого рішення.

Таким чином, керуючись положеннями ст. 220 КПК, слідчий суддя дійшов висновку, що така процесуальна поведінка прокурора свідчить про допущену ним бездіяльність у вигляді нерозгляду клопотання потерпілого від 13.05.2018 в тій частині, яку він безпідставно спрямував на розгляд органу досудового розслідування.

Отже, доводи скарги щодо нерозгляду клопотання прокурором не спростовані та знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Ухилення від розгляду клопотань упродовж триденного строку не звільніє прокурора від вказаного обов`язку у подальшому.

Зазначене свідчить, що бездіяльність прокурора має триваючий характер, тобто відбувається по теперішній час.

Отже, ґрунтується на законі вимога заявника про зобов`язання прокурора розглянути клопотання в частині, яка спрямована на розгляд до ГСУ СБ України.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 221, 303, 306 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов`язати прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 13.05.2018 у кримінальному провадженні № 420 160 000 000 011 25 у частині, яка постановою прокурора від 17.05.2018 спрямована останнім до ГСУ СБ України для розгляду у порядку ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1