Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/498/2018 Справа № 641/2656/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000825 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обоянь, Курської області, Російської Федерації,громадянина України, із середньою освітою, розлученого, має на утриманні доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше судимого: 12.04.1993 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 141 КК України ( в редакції 1960 року) до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 46 -1 КК України ( в редакції 1960 року) виконання вироку відстрочено на один рік; 29.12.1993 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 229-6, ст. 43 КК України ( в редакції 1960 року) до 2 років 3 місяців позбавлення волі; 30.10.1996 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 229-6 КК України( в редакції 1960 року) до двох років позбавлення волі; 05.01.1999 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 229-6 КК України( в редакції 1960 року) до двох років 6 місяців позбавлення волі з примусовим лікуванням від алкоголізму; 01.07.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 263 КК України до одного року позбавлення волі; 28.07.2011 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України строком на два роки 6 місяців; 09.11.2012 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185,71 КК України до чотирьох років позбавлення волі, відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 18.07.2014 року звільнений з Темнівської виправної колонії № 100 28.07.2014 року на підставі ст.2 Закону України « Про амністію від 08.04.2014 року»; 13.02.2018 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 190 КК УКраїни до штрафу у розмірі 60 ( шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 ( одна тисяча двадцять) гривень, відповідно до квитанції № 13 штраф у сумі 620 гривень сплачений 07.03.2018 року та відповідно до квитанції № 74 штраф у сумі 400,00 гривень сплачений 02.05.2018 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2
- у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:

30.03.2018 року приблизно о 12:00, ОСОБА_4 , знаходячись на території «Кінного ринку», розташованому за адресою: м. Харків, пл. Захисників України, 1, зайшов до торгівельного павільйону, де здійснює підприємницьку діяльність з продажу електроприладів ФОП ОСОБА_6 , та керуючись корисливими мотивами та маючи мету незаконного збагачення за чужий рахунок, заздалегідь придбавши купюру «сувенір» номіналом 200,00 грн., і усвідомлюючи, що вона не справжня, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, надав її продавцю ОСОБА_6 , а вона в свою чергу виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій покупця, вважаючи це правомірним, необхідним та вигідним для себе, прийняла вказану купюру за справжню та продала йому світлодіодну лампу «NEOMAX LED», 15W, 4000 К, Е27, за 50,00 грн. (вартістю, згідно з висновком експерта - 52,35 грн. ) та при цьому дала здачу у сумі 150,00 грн.
Після цього ОСОБА_4 , заволодівши шляхом обману світлодіодною лампою та грошовими коштами в сумі 150,00 грн., з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши тим самим ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 200 грн. 00 коп.
Крім цього, 06 квітня 2018 року приблизно о 12:00, ОСОБА_4 знаходячись на території «Кінного ринку», розташованому за адресою: м. Харків, пл. Захисників України, 1, зайшов до торгівельного павільйону ПРАТ «Безлюдівський м`ясокомбінат», де керуючись корисливими мотивами та маючи мету незаконного збагачення за чужий рахунок, заздалегідь придбавши купюру «сувенір» номіналом 200,00 грн., і усвідомлюючи, що вона не справжня, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, надав її продавцю ОСОБА_7 , а вона в свою чергу виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій покупця, прийняла вказану купюру за справжню та продала йому шматок ковбаси «Лікарської» ПРАТ «Безлюдівський м`ясокомбінат», вагою 0,930 кг, за 112,00 грн. (вартістю, згідно з висновком експерта 152, 24 грн.), та пляшку негазованої води «Себек», об`ємом 0,5 л, за 5,00 грн. (вартістю, згідно з висновком експерта 5,20 грн.) та надала при цьому здачу у сумі 83,00 грн.
Після цього ОСОБА_4 , заволодівши шляхом обману шматком ковбаси, пляшкою води та грошовими коштами в сумі 83,00 грн., з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши тим самим ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 200 грн. 00 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення - злочину визнав в повному обсязі та пояснив, що він дійсно 30.03.2018 року на території «Кінного ринку» заволодів майном ОСОБА_6 шляхом обману, заподіяв їй матеріальну шкоду на суму 200,00 гривень та 06.04.2018 року на території «Конного ринку» заволодів майном ОСОБА_7 шляхом обману, заподіяв їй матеріальну шкоду на суму 200,00 гривень.Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 визнав у повному обсязі.
Суд, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин. Суд не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також розяснив учасникам судового провадження про позбавлення їх права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням відомостей про його особу, дослідженням відомостей щодо речових доказів та судових витрат.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 190 КК України шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).
Таким чином, суд вважає доведеною поза межами розумного сумніву вину ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України
Вивченням відомостей щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше судимий і судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на обліку в Первомайській центральній районній лікарні у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується посередньо, має на утриманні доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття .
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення - злочину, відомості про особу обвинуваченого, обставину, що помякшує покарання, і тому, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладанням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 підлягає задоволенню у повному обсязі.
З ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати за проведення судової експертизи
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 ( два) роки, якщо засуджений на протязі встановленого судом строку з випробуванням не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України, а саме :
- періодично з,являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
та за ч.2 ст. 76 КК України:
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання останнього.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 200,00 гривень та моральних збитків 1000,00 гривень, а всього підлягає стягненню 1200,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судової експертизи у розмірі 286,00 гривень.
Речові докази: купюру « Сувенір» номіналом 200 гривень знищити.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1