Справа № 204/3674/16-к
Провадження № 1-кп/204/33/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2018 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Висока Піч Житомирського району Житомирської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
раніше судимого:
- 13.05.2004 року Королевським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 186, ст. 104 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 14.02.2005 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;
- 22.07.2005 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі;
- 03.03.2011 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-
за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
09.05.2016 року приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , з раніше йому малознайомим ОСОБА_10 , побачили раніше не знайомого ОСОБА_6 , та припускаючи, що у останнього є при собі майно, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вступили у попередню змову на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та маючи раптово виниклий злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_6 визначили його майно об`єктом свого злочинного посягання.
В подальшому, ОСОБА_9 спільно з співучасником злочину ОСОБА_10 реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування канцелярського ножа, тобто погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, подавили волю раніше їм не знайомого потерпілого ОСОБА_6 . Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, співучасник злочину ОСОБА_9 , утримуючи канцелярський ніж у руках, наблизився до потерпілого ОСОБА_6 , та за допомогою фізичної сили, погрожуючи застосуванням насильства, звалив на землю потерпілого, подавивши тим самим його волю до надання можливого опору. Користуючись тим, що воля потерпілого ОСОБА_6 подавлена, продовжуючи утримувати канцелярський ніж у правій руці, лівою рукою, зняв з пальця правої руки потерпілого срібну обручку, проба 925, розмір 19,5, вагою 3,13 гр., після чого до потерпілого наблизився ОСОБА_10 , який, також, користуючись тим, що воля останнього подавлена до надання можливого опору, почав незаконно обшукувати кишені одягу потерпілого ОСОБА_6 , та з правої кишені штанів дістав мобільний телефон марки «NONY» модель S232, чорного кольору, imei l: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , на дві сім-карти, карта оператора мобільного зв`язку МТС, карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , додаткова карта пам`яті мікро СД об`ємом 8 ГБ та окулярами чорного кольору.
Після чого ОСОБА_9 спільно з співучасником злочину ОСОБА_10 з відкрито викраденим майном, а саме: срібною обручкою, розміром 19,5, проба 925, загальною вагою 3,13 г., вартість якої, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2547-16 від 16.05.2016 року, становить 309,87 гривень; мобільним телефоном марки «NONY» модель S232, чорного кольору, imei l: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2547-16 від 16.05.2016 року, становить 712 гривень; картою оператора мобільного зв`язку МТС, яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє; картою накопичувачем «Transcend» Micro SD, об`ємом 8 GB, вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2547-16 від 16.05.2016 року становить 99 гривень; окулярами чорного кольору, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, з місця скоєного кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 за попередньою змовою заволоділи чужим майном, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1120 грн. 87 коп.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_9 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України не визнав, та пояснив суду, що 09 травня 2016 року він та ОСОБА_10 сиділи в парку біля автовокзалу, та захотіли продовжити святкування, по дорозі пішли до знайомого ОСОБА_10 , щоб відмітити свято, хвіртка була наполовину відкрита, зайшли до веранди та побачили що розломлена стінка. Він не знав, хто там проживає. Вони вирішили залишити будинок. ОСОБА_10 вийшов і пішов уперед. Він виходячи випадково захватив пакет невеликого розміру, в якому були окуляри сонцезахисні чорного кольору, мобільний телефон, чохол до мобільного телефону і обручка. Після чого, він зайшовши у провулок і приблизно через сім хвилин після того, як забрав пакет, надів на себе окуляри, обручку, забравши телефон і викинув пакет. ОСОБА_10 йшов попереду і не бачив, що він взяв пакет і тим більш не бачив, як він його викинув. Після чого, приблизно через 10 хвилин, їх догнала поліція та потерпілий. Ці речі належали потерпілому. ОСОБА_10 побачив у нього на голові чорні окуляри, коли їх наздогнала поліція. ОСОБА_10 йому ніяких запитань не задавав. У нього дійсно була ручка від ножа, лезо від якого він викинув на вокзалі, оскільки воно було маленьке лезо. Ручку від ножа він забрав, тому що в неї можна було вставити нормальне нове лезо. Покази, які зазначені в протоколі його допиту він не надавав, також в судовому засіданні ніяких показів не надавав. Його в райвідділку били і у нього є свідки. Слідчий експеримент за його участю не проводився і він нічого не підписував. Він більше нічого не пам`ятає. До нього застосовували працівники поліції фізичне насилля, а саме слідчий застосовував до нього фізичне насилля, прокурор Мазниця погрожував йому і казали щоб він казав так, як їм потрібно і якщо інакше, то вони його били. При цьому його попередили, щоб він нічого нікому не казав. У нього є свідок ОСОБА_12 , яка бачила його наступного дня побитим і брудним. З цього приводу він до ІВС писав заяву і віддавав її начальнику ІВС, але відповіді так і не отримав. Коли його переводили до СІЗО через 2-3 дні, то у нього уже ніяких слідів не було. Залишилися лише незначні сліди побиття, які він в СІЗО не показував. До слідчого ізолятора він ніяких заяв та скарг не писав.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_10 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України не визнав, та пояснив суду, що він потерпілого не знає. ОСОБА_9 йому малознайомий, знав його десь тиждень. 09 травня 2016 року вони з ОСОБА_9 пили пиво біля автовокзалу і вирішили продовжити гулянку і він запропонував ОСОБА_9 піти до магазину на перехресті вул. Павлова. Там був магазин і столики біля нього, де можливо було посидіти. Сиділи випивали, їли, потім він запропонував ОСОБА_9 зайти до його знайомого. Підійшовши до двору, хвіртка була відчинена. Зайшли нікого не побачили. Пройшли до веранди, двічі постукали у веранду. Звернули увагу, що кругом будівельне сміття і пробита стіна веранди. Потім помітили двох людей, яких він не знав. Вони пройшли повз веранди у глубь подвір`я і мабуть їх не помітили. Він зрозумів, що щось там не так, відразу ж покинув подвір`я і пішов в напрямку перехрестя вул. Павлова - вул. Червонозводська і зупинились на зупинці. Пройшло хвилин 5-10, як до них під`їхали поліцейські. Лише на трамвайній зупинці, коли до них під`їхали поліцейські, він зрозумів, що щось не то, і помітив, що у ОСОБА_9 крадені речі. В руках у ОСОБА_9 нічого не бачив. Після того, як його доставили до відділку поліції до нього теж застосовували фізичне насилля працівники поліції, а саме з застосування рук і ніг. У нього слідів побоїв не було. Було психологічне насилля. Казали йому, що якщо він скаже так і так його відпустять додому. Його били два чоловіка, спочатку один, потім зайшов молодший і бив його у груди під ребра та по ногам. Слідів побоїв не залишилося. Він не знав чи застосовували до ОСОБА_9 фізичне насилля, просто на ІВС ОСОБА_9 у нього поцікавився, чи били його чи ні. Він сказав, що били, а він показав синяки. Він не пояснював чого його били. Він просить не приймати до уваги протокол слідчого експерименту, оскільки до нього застосовували психічне насилля. Ці покази він надавав за вказівкою і прохання поліції. Йому ще у відділку поліції казали, що казати. Сказали, що якщо він дасть такі покази його випустять додому. Він зробив усе, що просили, але його так і не випустили. На слідчому експерименті був присутній його захисник, але він захиснику не повідомляв, що з ним трапилось. Погрожували йому, що коли він поїде на ОСОБА_13 там захисника немає і побоюючись за своє життя він вимушений був давати покази, на яких наполягав слідчий.
Не зважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України повністю знайшла своє підтвердження сукупністю зібраних та досліджених в ході судового слідства доказами.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він працює інспектором Управління патрульної поліції м. Дніпра. Патрулюючи з напарником м. Дніпро, вони отримали виклик на вул. Павлова м. Дніпро. Під`їжджаючи до місця виклику, їх зупинив чоловік, який повідомив, що на нього відбувся напад по вул. Павлова у м. Дніпро. В руках чоловіка нічого не було. Разом з потерпілим вони поїхали у напрямку, який він вказував. На перехресті вул. Павлова та вул. Заводської м. Дніпро побачили двох чоловіків, зупинивши їх, виявили що, в одного з них були сонцезахисні окуляри, обручка з позолоченого срібла та мобільний телефон. Запитавши, звідки дані речі, чоловік повідомив, що це його особисті речі. Потерпілий не казав, що його били, а лише повідомив, що йому погрожували ножем і вимагали віддати всі речі. На шиї потерпілого було почервоніння. Всі речі, які описував потерпілий, були на ОСОБА_9 . Канцелярський ніж червоного кольору, теж був при ОСОБА_9 , він казав, що це його речі, і він не розуміє, чому його затримали. Потерпілий казав, що це його речі. Ніж у ОСОБА_9 вони не вилучали, оскільки це має право зробити слідчо-оперативна група, тому вони викликали, ще один патруль, чоловіки були затримані та направлені до Чечелівського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області. З ним поїхав ОСОБА_9 , а в іншому патрульному автомобілі поїхав ОСОБА_10 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він підтримує свої покази, які надавав на досудовому розслідуванні, а також суду надав пояснення, що він працює інспектором Управління патрульної поліції м. Дніпра. Отримавши виклик, вони з напарником виїхали за викликом. Коли вони їхали по вул. Павлова у м. Дніпро, до них вибіг чоловік та повідомив, що на нього напали двоє чоловіків, забрали в нього окуляри, обручку та показав, куди вони пішли. Побачивши вказаних чоловіків, вони підійшли до них, в одного з них були сонцезахисні окуляри, які впізнав потерпілий, обручка, а також кнопковий мобільний телефон. В одного з чоловіків з собою був канцелярський ніж. Ці двоє осіб є обвинуваченими. Потерпілий казав, що йому погрожували ножем і забрали його особисті речі. Потерпілий пояснив, що обвинувачені йшли йому на зустріч і напали на нього, застосовуючи ніж з погрозами для його життя, забрали його особисті речі. Обвинувачені були затримані на перехресті вул. Краснозаводської та вул. Павлова у м. Дніпро. Він з напарником поверхнево провели огляд. ОСОБА_9 говорив, що це його речі, він не розуміє, чому його затримали, потерпілий наполягав на тому, що речі, які були у ОСОБА_9 належали йому. В цілях особистої безпеки, так як зі слів потерпілого, це був розбійний напад, відповідно до ст. 45 Закону України "Про поліцію", вони наділи на обвинувачених кайданки. Потім була викликана слідчо-оперативна група, яка надалі цим займалась. Ніж вони не вилучали, так як це має право робити лише слідчо-оперативна група. Він завжди знаходився в автомобілі з обвинуваченим ОСОБА_9 , а в іншому автомобілі знаходився ОСОБА_10 . Обручка була жовтого кольору, тобто срібло в позолоті, ніж канцелярський червоного кольору, який був у ОСОБА_9 . Обвинувачені були доставлені до Чечелівського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області.
Крім пояснень свідків, вина обвинувачених підтверджується письмовими доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події, проведеного 09.05.2016 року у проміжок часу з 12 год. 35 хвл. по 12 год. 50 хвл. у присутності понятих, відповідно до якого об`єктом огляду є відкрита ділянка місцевості, розташована на приватній території домоволодіння АДРЕСА_5 . Під час огляду даної місцевості з погодження гр. ОСОБА_9 добровільно у присутності двох понятих видав співробітникам поліції: окуляри чоловічі темні, канцелярський ножик червоного кольору, в середині якого містилось лезо, мобільний телефон чорного кольору марки «NONY», номера imei не видно, затерто. В нижній частині телефону мається монета на якій мається надпис « ОСОБА_16 » з сім - картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», одна сім карта оператора мобільного зв`язку «МТС», мікро СД об`ємом 8ГБ, батарейка до телефону на якій мається надпис «LVOKIA»;
- протоколом огляду та фототаблицями до нього від 09.05.2016 року, проведеного у проміжок часу з 13 год. 50 хвл. по 14 год.00 хвл., у присутності понятих, згідно якого об`єктом огляду є територія приватного домоволодіння по АДРЕСА_5 . Під час огляду було встановлено, що дана будівля з вул. Павлова огороджена дерев`яним парканом та дерев`яними дверима. Двері на момент огляду не ушкоджені, не зачиняються. Проходячи через двері потрапляємо на територію приватного домоволодіння, де по праву сторону знаходиться будинок, одноповерхового типу. В даній будівлі вкінці дерев`яна прибудова літня кухня. На момент огляду літньої кухні було встановлено, що вона не зачиняється, на момент огляду знаходиться у відчиненому стані, тобто відкриті двері. У літньої кухні знаходиться двері, пофарбовані фарбою білого кольору, через яку потрапляємо до самої хати. Під час огляду літньої кухні на підлозі виявлено розкидані речі у хаотичному порядку. У верхньому, правому куті біля дверей виявлено пошкодження стіни, а саме: мається отвір розміром близько висотою 50 см., шириною 30 см. Видно пошкодження цегли. Через даний отвір видно кухню;
- протоколом огляду предмету та фототаблицями до нього від 16.05.2016 року проведеного у проміжок часу з 11 год. 00 хвл. по 11 год. 15 хвл. у присутності понятих, згідно якого предметом огляду є опечатаний спец-пакет «Україна МВС Експертна служба» з надписом «вилучено 09.05.2016 року, слідчий підпис поняті ОСОБА_19 (підпис) ОСОБА_20 (підпис). На момент огляду спец-пакет опечатаний в присутності двох понятих + спец-пакет відкрито. В ході проведення огляду встановлено, що в пакеті знаходиться мобільний телефон марки «NONY» модель S232, чорного кольору, imei l: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 . На момент огляду на телефоні маються потертості, задня кришка відсутня, на місті динаміку знаходиться копійка гербом до верху, флеш накопичувач «Transcend» Micro SD, об`ємом 8 GB, сім карта оператора мобільного зв`язку «МТС», сім карта оператора мобільного зв`язку Київстар з абонентським номером НОМЕР_3 , пластикові окуляри чорного кольору та канцелярський ніж червоного кольору довжина леза 6 см.;
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 2547-16 від 16.05.2016 року, згідно якої станом на 09.05.2016 року залишкова вартість з урахуванням зносу мобільного телефону марки «NONY» модель S232, чорного кольору, imei l: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 становить 712 грн. 00 коп.; залишкова вартість срібної обручки, розміром 19,5, проба 925, загальною вагою 3,13 г. становить 309 грн. 87 коп.; залишкова вартість з урахуванням зносу флеш накопичувача «Transcend» Micro SD, об`ємом 8 GB становить 99 грн. 00 коп.;
- протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицями до нього від 23.05.2016 року проведеного у проміжок часу з 16 год. 15 хвл. по 16 год. 40 хвл. у присутності понятих, потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні службового кабінету № 104 Красногвардійського ВП ДВП за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Павлова,3/5 у присутності двох понятих та слідчого виявив бажання показати місце, обстановку, спосіб, механізм вчинення відносно нього кримінального правопорушення. Після чого усі учасники слідчої дії вийшли з адміністративної будівлі Красногвардійського ВП та направились в напрямку на який вказав потерпілий ОСОБА_6 . Підійшовши до буд. АДРЕСА_5 , потерпілий вказав, що на території домоволодіння мали місце події 09.05.2016 року приблизно об 11 год. 00 хвл. Далі, знаходячись на території домоволодіння потерпілий розташував статиста № 1 (який виконував роль підозрюваного ОСОБА_21 ) від себе на відстані двох метрів, а статиста № 2 (який виконував роль підозрюваного ОСОБА_10 ) на відстані трьох метрів від себе, тобто на відстані одного метра від статиста № 1 та вказав, що саме в такому положенні знаходилися підозрювані. Далі, статист № 1 наблизився до потерпілого та останній пояснив, що у правій руці він тримав канцелярський ніж (під час слідчого експерименту використовуються металева лінійка довжиною 15 см.) іменований як ніж, після чого попрохав статиста № 1 продемонструвати, як підозрюваний ОСОБА_9 тримаючи у руці ніж направив його до шиї потерпілого, при цьому погрожував. Далі, потерпілий попрохав статиста № 1 наблизитися до нього ззаду та обхопити руками за шию при цьому вказав, що статист № 2 (який виконував роль ОСОБА_10 знаходився весь час поруч на відстані одного метра від ОСОБА_9 , після чого потерпілий попрохав статиста № 1 (який виконував роль ОСОБА_9 ) утримувати його руками за шию, та пояснив, що він почав нахиляти його спиною до землі, далі потерпілий схопився рукою за його руку, однак не втримавши рівновагу ліг спиною на землю. Після чого потерпілий продемонстрував своє положення та пояснив, що після того як він знаходився на землі, підозрюваний ОСОБА_9 (його роль виконує статист № 1) схилився до нього колінами до землі, при цьому, утримуючи ніж у правій руці постійно тримав його біля шиї потерпілого. Далі, потерпілий попрохав статиста № 2 (який виконує роль підозрюваного ОСОБА_10 ) розташуватись біля статиста № 1 та вказав, що саме в цьому місті та в такому положенні знаходився ОСОБА_10 та спостерігав за діями ОСОБА_9 . Далі, статист № 1 за вказівкою потерпілого продемонстрував як ОСОБА_9 зняв з пальця правої руки потерпілого срібну обручку. Далі, потерпілий попрохав статиста № 2 наблизитись до нього, та вказав, що підозрюваний ОСОБА_10 за вказівкою підозрюваного ОСОБА_9 почав обшукувати кишені його штанів, після чого з правої кишені одягнених на нього штанів дістав мобільний телефон та окуляри, при цьому пояснив, що саме в такому положенні та таким способом ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заволоділи його майном. Потерпілий також пояснив, та попрохав статистів продемонструвати те, що після того як ОСОБА_10 дістав з кишені телефон, ОСОБА_9 продовжував утримувати біля його шиї ніж, при цьому погрожуючи. Далі, потерпілий попрохав статиста №2 продемонструвати, як ОСОБА_10 наніс потерпілому один удар правою ногою в область правої ноги;
- протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицями до нього від 24.05.2016 року, проведеного у проміжок часу з 14 год. 00 хвл. по 14 год. 30 хвл. у присутності понятих, підозрюваного ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_8 , згідно якого підозрюваний ОСОБА_10 знаходячись у приміщенні службового кабінету № 104 Красногвардійського ВП ДВП за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Павлова, 3/5 у присутності двох понятих, захисника та слідчого виявив бажання відтворити місце, спосіб та обстановки подій, що мали місце 09.05.2016 року приблизно об 11 год. 00 хвл. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Павлова, 7 та направились в напрямку в якому вказав підозрюваний ОСОБА_10 пояснив, що він разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 зайшов на територію домоволодіння за вищевказаною адресою, однак він залишився біля хвіртки, а ОСОБА_9 направився до потерпілого ОСОБА_6 , який знаходився біля входу до будинку. В подальшому за допомогою статистів підозрюваний відтворив вищевказані дії та пояснив, що він знаходився від ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на відстані приблизно 5-7 метрів, при цьому на вказаній відстані йому було частково чути розмову між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .. В подальшому підозрюваний ОСОБА_10 пояснив, що він все ж таки залишився на місці біля хвіртки та спостерігав, що відбувається, та йому було видно, як ОСОБА_9 наблизився впритул до ОСОБА_6 , обхопив його за шию та за тулуб, після чого повалив його на землю спиною, тобто, пояснює, що ОСОБА_9 йому було видно зі спини. Та в той час вони знову про щось розмовляли, про що саме йому чутно не було. Після чого підозрюваний ОСОБА_10 пояснює, що він, стоячи біля хвіртки воріт, покликав ОСОБА_9 та повідомив його, про те, що потрібно йти. Далі, ОСОБА_9 підійшов до нього та вони швидко почали йти в напрямку перехрестя вул. Краснозаводської з вул. Павлова в м. Дніпропетровську;
- канцелярським ножем, вилученим у ОСОБА_21 під час огляду.
У судовому засіданні був допитаний потерпілий ОСОБА_6 , який суду пояснив, що 09 травня 2016 року об 11 год. 00 хвл. до нього додому зайшов його знайомий ОСОБА_22 , вони зібралися йти до нього додому за адресою: АДРЕСА_5 , щоб відпочити, смажити шашлик. Потім повинна була прийти його дружина з дитиною. Вони зайшли у двір, у ОСОБА_22 була чорна спортивна сумка, у якій знаходилися продукти харчування, а саме: м`ясо, пиво, цигарки та приправи, яку він поставив на стіл біля веранди. У нього був пакет білого кольору, у який він поклав телефон, сонцезахисні окуляри та обручку. Обручку поклав до пакету, щоб вона не заважала маринувати м`ясо. Він разом з ОСОБА_22 пішли до туалету, який розташований у кінці двору, приблизно у 15 - 20 метрах від будинку. Підійшовши до туалету, вони почули, що скрипнула хвіртка. Озирнувшись, побачили, що з хвіртки виходило двоє людей, один був вищий, інший нижче, які швидко вийшли, та не озираючись, повернули ліворуч в напрямку вул. Краснозаводської м. Дніпро. ОСОБА_9 був одягнений у футболку сірого кольору та шорти, у що був одягнений ОСОБА_10 , не пам`ятає. Зайшовши до будинку, помітили, що пошкоджена стіна у веранді і не було його пакета, в якому були сонцезахисні окуляри, телефон та обручка. Чорна сумка з продуктами харчування залишилася. Біля дверей, які розташовані праворуч від входу у будинок, було відламано штукатурку, приблизно 45 см х 1 метр. Знизу був отвір розміром приблизно 20х20 см., а також знята штукатурка, були відкриті дошки. Заходячи до будинку, дірку він не бачив. Ніяких інструментів, не бачив, було брудно та обсипалася штукатурка. Вони викликали поліцію. ОСОБА_22 пішов до відділення поліції, а він залишився вдома, очікувати працівників поліції. Коли приїхали поліцейські, він повідомив, що його пограбували. Він був дуже розгніваний, так як він нещодавно одружився, а в нього викрали обручку. У розлюченому стані він повідомив працівникам поліції, що його пограбували, погрожуючи ножем. Казав, що з ножем був один, але не казав конкретно, хто саме. Він казав поліцейським, що його пограбували з ножем, та забрали обручку, окуляри та мобільний телефон. Разом з працівниками поліції він поїхав шукати злочинців. За перехрестям ліворуч по вул. Краснозаводській у м. Дніпро, побачив двох чоловіків, впізнав їх та вказав на них. ОСОБА_9 одяг його окуляри, у руці тримав його телефон, на пальці була його обручка. Поліцейські провели огляд обох обвинувачених. У ОСОБА_9 окрім його телефону був ще один мобільний телефон, або бузкового кольору, або блакитного кольору, канцелярський ніж. Що було у ОСОБА_10 , він не пам`ятає. Ніж був яскравий, або помаранчевий або червоний, точно не пам`ятає. На запитання поліції ОСОБА_9 відповів, що це його речі. У мобільному телефоні були його сім-картки. Вилучення речей не проводилося, начебто вилучили тільки ніж, тобто поліцейські запропонували ОСОБА_9 добровільно викласти з карманів речі та покласти на землю, на що ОСОБА_9 погодився. Обручку ОСОБА_9 сам не знімав, вона знаходилась на його руці. Потім, під`їхала ще одна поліцейська машина, їх посадили у різні машини та повезли до відділення поліції, а він пішки пішов до відділення поліції.
Крім того, ОСОБА_6 пояснив, що він змінив покази у судовому засіданні, оскільки він прийняв присягу, був попереджений про кримінальну відповідальність і бажав розповісти правду. Раніше він не змінював покази, оскільки боявся штрафу. Після зміни показів відбувся факт тиску на нього, щоб він давав покази, які він давав під час досудового розслідування, а саме, після судового засідання, на сходинках до нього підійшов слідчий, який не представився, балакав з ним категорично і наполягав на тому, щоб він не змінював свої покази, дав йому зрозуміти, що йому буде дуже погано, якщо він не буде давати покази, як на досудовому слідстві. Він відповів, що буде дотримуватися даних в судовому засіданні показів, які він змінив. Після того вказаних осіб, він більше не бачив.
Свідок ОСОБА_17 , в судовому засіданні показав, про те що він з потерпілим ОСОБА_6 прийшли до нього додому, поставивши пакет біля веранди, пішли вдвох до туалету, який розташований на вулиці. Коли вони були біля туалету, то побачили, що хтось виходить з двору. Було двоє осіб, середнього зросту, ОСОБА_9 був вищий, приблизно 175 см., а ОСОБА_10 трохи нижче, але точно не пам`ятає, обличчя їх не пам`ятає, оскільки він їх бачив у профіль, в чому вони були одягнені, він точно не пам`ятає, але один з них був точно в джинсах. В судовому засіданні, він впізнає обвинувачених. Коли вони з потерпілим підійшли до будинку, побачили, що пакету вже не було. Вони відкрили двері у веранді, побачили дірку у простінку. Він викликав поліцію, а потерпілий залишився вдома, щоб дочекатися поліцію, а він пішов до поліції. Знаходячись у відділенні поліції, він бачив, як заводили підозрюваних. Він їх впізнав по комплекції. В поліції він дізнався, що у потерпілого вкрали мобільний телефон, окуляри та обручку. Ці речі викладали в поліції. Коли слідчий викладав вказані речі були присутні поняті. За його участі проводили впізнання обвинувачених. При проведенні слідчої дії присутніх було п`ятеро осіб, він та слідчий. Всі 5 чоловік стояли поруч. Він впізнавав обвинувачених за одягом, але на даний час не пам`ятає, який на них був тоді одяг. В домоволодінні, він проживав приблизно рік за домовленістю з власницею будинку. Він дозволяв проводити фотографування, крім того, коли він викликав поліцію, власниця будинку була вдома. Він не пам`ятає, чи давав письмову згоду на проведення слідчих дій. З домоволодіння нічого не було викрадено. Коли обвинувачені виходили з двору, у них в руках був пакет, у кого саме, не пам`ятає. Чи кричав їх щось у слід потерпілий, не пам`ятає. Він з потерпілим не намагалися наздогнати хлопців, а одразу зателефонували в поліцію, він пішов до відділення поліції, а потерпілий залишився вдома.
Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені докази, суд критично ставиться до показань потерпілого ОСОБА_6 , наданих в судовому засіданні, про те, що будучи у розлюченому стані він повідомив працівникам поліції неправдиві відомості, що його пограбували, погрожуючи ножом та забрали обручку, окуляри та мобільний телефон, з метою, а на справді ОСОБА_9 викрав в нього пакет, в якому знаходились обручка, окуляри та мобільний телефон.
Аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_6 , які були дані ним в судовому засіданні та показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , досліджені судом письмові докази у кримінальному провадженні у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що показання потерпілого є неправдивими та такими, які не відповідають фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення, та направлені на намагання останнього створити умови для уникнення обвинуваченими кримінальної відповідальності за фактично вчинене кримінальне правопорушення з особистих мотивів.
Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, а саме протоколу огляду місця події від 09.05.2016 року вбачається, що 09.05.2016 року ОСОБА_9 добровільно, у присутності двох понятих, видав співробітникам поліції: окуляри чоловічі темні, канцелярський ножик червоного кольору, мобільний телефон марки «NONY» модель S232, чорного кольору. Відповідно до зазначеного протоколу огляд проводився в період часу з 12:35 год. до 12:50 год. Відповідно до показань, допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , потерпілий ОСОБА_6 розповів останнім про вчинення розбійного нападу відносно нього з застосуванням канцелярського ножа, по приїзду ними на місце виклику, що за часом передувало огляду місця події. При цьому, суд робить висновок, що покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 є логічними, послідовними та узгоджуються між собою.
Отже, про вчинення розбійного нападу відносно потерпілого ОСОБА_6 з застосуванням канцелярського ножа працівникам поліції не могло бути відомо, окрім, як від самого потерпілого. При цьому, потерпілий ОСОБА_6 , не будучи раніше знайомим з обвинуваченими, не міг знати про наявність в обвинуваченого ОСОБА_9 канцелярського ножа, в інший спосіб, а ніж вчинення відносно нього розбійного нападу з його застосуванням, що також узгоджується і підтверджується протоколом слідчого експерименту, під час якого потерпілий ОСОБА_6 , за участю понятих, детально розказав та показав на місці вчинення кримінального правопорушення про обставини його вчинення, у тому числі пояснив те, що йому погрожував обвинувачений ОСОБА_9 ножем. При цьому, будь-яких зауважень щодо проведення вказаної слідчої дії від учасників її проведення, не надійшло.
Вищевказані докази, проаналізовані судом, спростовують і покази свідка ОСОБА_17 , які є аналогічні показам в судовому засіданні, даним потерпілим ОСОБА_6 , про те, що було вчинено викрадення майна потерпілого, а не розбійний напад.
Крім того, як вбачається з протоколів пред`явлення особи для впізнання та фототаблицею до нього від 09.05.2016 року проведених за участю свідка ОСОБА_17 , зі змістом яких останній був ознайомлений та зауважень не мав, понятим було роз`яснено, що 09.05.2016 року приблизно о 11-00 годин невстановлені особи знаходячись за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Павлова, 7 із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинили напад та заволоділи майном, що належить ОСОБА_6 .
Тобто, з зазначених протоколів вбачається, що ОСОБА_17 був обізнаний про застосування до потерпілого насильства з боку обвинувачених та не висловлював своєї незгоди з даним посиланням в протоколі.
Також, вищезазначені докази спростовують покази обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що у нього була лише ручка від ножа.
Наведений мотив потерпілим підстав зміни показань в суді, а саме приведення його до присяги, суд вважає надуманим, оскільки як на стадії досудового розслідування, так й на стадії судового розгляду останній попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання потерпілого та знав про наслідки таких дій.
Обвинувачений ОСОБА_10 вважає недопустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту та фототаблицями до нього від 24.05.2016 року, де він вказав обстановку подій, що мали місце 09.05.2016 року приблизно об 11 год. 00 хвл. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Павлова, 7, оскільки ці покази він давав під психологічним впливом працівників поліції,.
Однак, суд зазначає, що вказана процесуальна дія здійснена відповідно до вимог КПК України, оскільки слідча дія проводилась у присутності захисника ОСОБА_10 , а також його допит також був у присутності захисника, і як ОСОБА_10 зазначив у судовому засіданні, він не висловлював скарг чи заяв про застосування до нього ані фізичного ані психологічного насилля. При цьому, добровільність проведення слідчого експерименту та відтворення обставин події підтверджується й тим фактом, що під час слідчої дії була присутня захисник ОСОБА_10 ОСОБА_8 , які жодних зауважень на протокол не надавали.
Суд також звертає увагу й на протоколи проведення слідчих експериментів та фототаблиці до них від 23.05.2016 року проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 від 24.05.2016 року, проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_10 в присутності адвоката ОСОБА_8 , які повністю узгоджуються між собою в частині механізму застосування насильства до потерпілого з боку ОСОБА_9 .
При цьому, як показав потерпілий, на стадії досудового розслідування показання він давав добровільно, та фізичний або психологічний тиск та примус з боку правоохоронних органів до нього не застосовувався.
Всі інші докази на підтвердження винуватості обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд вважає такими, що є достовірними, належними, допустимими та отриманими в порядку, визначеному КПК України.
Показання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнали, спростовані в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 , який знаходячись на місці вчинення кримінального правопорушення, у присутності свідків детально розказав та показав про обставини вчиненого відносно нього розбійного нападу з застосуванням канцелярського ножа, вчиненого обвинуваченими. Протоколами пред`явлення особи для впізнання, відповідно до яких свідок ОСОБА_17 впізнав, кожного окремо, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як осіб, які вчинили відносно ОСОБА_6 розбійний напад.
Доводи обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються доказами дослідженими в судовому засіданні та на думку суду, являють собою форму захисту від пред`явленого обвинувачення.
Що стосується доводів сторони захисту щодо недопустимості таких доказів, як протоколи проведення слідчого експерименту від 23.05.2016 року та від 24.05.2016 року, оскільки вони проведені на території домоволодіння АДРЕСА_5 без згоди його власника, то суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Тобто, умовою проникнення на територію домоволодіння є згода саме володільця цього майна, до якого відноситься й ОСОБА_17 , який, як встановлено в судовому засіданні, винаймав дане приміщення у власника для свого проживання.
Всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеним винуватість обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого повторно.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_10 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого повторно.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд відповідно до вимог ст. ст. 65-68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним умисного злочину, який відноситься до категорії тяжкого, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимого, під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуваючого, офіційно не працевлаштованого, за місцем проживання характеризується опосередковано.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , є рецидив злочину.
Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним умисного злочину, який відноситься до категорії тяжкого, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуваючого, офіційно не працевлаштованого, за місцем проживання характеризується опосередковано.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 судом не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства і їм доцільно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 187 КК України.
Підстав для призначення обвинуваченим покарання з застосуванням положень ст.69 суд не вбачає.
Це покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_9 по даному кримінальному провадженню 09 травня 2016 року був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року ОСОБА_9 обраний запобіжний захід - тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_10 по даному кримінальному провадженню 09 травня 2016 року був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року ОСОБА_10 обраний запобіжний захід - тримання під вартою.
Ухвалою від 12.07.2018 року обвинуваченому ОСОБА_10 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, звільнивши його з під варти.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченим у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Крім того, 24 грудня 2015 року вступив в силу Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 № 838-VIII, відповідно до якого судом зараховується строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи викладене, а також, те що обвинуваченого ОСОБА_9 було затримано 09 травня 2016 року та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, то період часу з 09 травня 2016 року по день набрання вироком законної сили підлягає зарахуванню у строк відбування покарання у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_10 слід зарахувати в строк відбування покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) час його попереднього ув`язнення з 09 травня 2016 року по 12 липня 2018 року.
Вирішуючи питання щодо застосування конфіскації майна як додаткового покарання до винних осіб, суд, не допускаючи формального підходу до вирішення цього питання, враховує конкретні обставини даної справи та суспільну небезпечність скоєного ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, а також ступінь їх вини та дані про їх особи і приходить з урахуванням вимог ст. 59 КК України до висновку про недоцільність призначення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 необхідно стягнути на користь експерта судові витрати за проведення по справі експертизи № 2547-16 від 29.01.2018 року у сумі 176 грн. 20 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання: 8 (восьми) років позбавлення волі без конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту його затримання - 09 травня 2016 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити колишній тримання під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування основного покарання строк перебування під вартою з 09 травня 2016 року по день набрання вироком законної сили.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання: 7 (семи) років позбавлення волі без конфіскацією майна.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити колишній домашній арешт, після набрання вироком законної сили скасувати.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
ОСОБА_10 слід зарахувати в строк відбування покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) час його попереднього ув`язнення з 09 травня 2016 року по 12 липня 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в рівних частках, на користь судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України ОСОБА_23 , який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Леніна, 17, витрати, пов`язані з проведенням судово товарознавчої експертизи № 2547-16 від 16.05.2016 року (акт № 2547-16 від 16.05.2016 року) у розмірі 176 грн. 20 коп. по 88 грн. 10 коп. з кожного.
Речові докази:
- мобільний телефон марки «NONY» модель S232, чорного кольору, imei l: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , флеш накопичувач «Transcend» Micro SD, об`ємом 8 GB, сім карта оператора мобільного зв`язку «МТС», сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , пластикові окуляри чорного кольору, які згідно розписки передані на відповідне збереження потерпілому ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_6 ;
- канцелярський ніж червоного кольору, який згідно листа № 15.6/9246 від 22.12.2017 року переданий до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для огляду у судовому засіданні знищити.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1