Справа № 646/7132/18
№ провадження 1-кп/646/727/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.18 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора- ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження року відносно обвинуваченої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Боромля Тростянецького району Сумської області, українки, громадянки України, з середньою- спеціальною освітою, вдови, пенсіонерки, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

14.09.2018 року близько о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись біля автомийки, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Валдайська, 84, присіла за столик, що розташований біля воріт автомийки, де відпочивали працівники автомийки, попросила у них цигарку та завела розмову. Через деякий час жінки зайшли працювати до приміщення автомийки, а ОСОБА_4 , продовжуючи сидіти за столиком, побачила залишений мобільний телефон iPhone 4 MD128RR/A, належний адміністратору автомийки ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаного телефону.

ОСОБА_4 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяла зі столу мобільний телефон iPhone 4 MD128RR/A, вартість якого згідно висновку експерта № 3722 від 27.09.2018 становить 737 грн., який належить ОСОБА_5 та сховала до кишені жилетки, в яку була вдягнута. Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого діяння та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останній обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Під час допиту обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що вона дійсно знаходячись 14.09.2018 року біля автомойки шляхом вільного доступу взяла зі столу мобільний телефон iPhone 4, який вона продала щоб купити собі продукти харчування.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачена і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченій та прокурору, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Боромля Тростянецького району Сумської області, українка, громадянка України, з середньою спеціальною освітою, вдова, пенсіонерка, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає її щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена вчинила злочин середньої тяжкості.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченої, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої, її щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих обставин, її пенсійний вік, скрутне матеріальне становище.

За таких підстав, суд приходить висновку, що до обвинуваченої слід застосувати покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України. Однак, враховуючи, характер і ступень небезпечності для суспільства вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченої після вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченої до вчиненого, суд вважає доцільним надати обвинуваченій можливість виправитися без відбування покарання в місцях позбавлення волі, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, в умовах контролю за її поведінкою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід не обирався.

Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченої.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 1 ( одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 ( одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи по кримінальному провадженню в розмірі 429,00 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

мобільний телефон iPhone 4 MD128RR/A після набрання вироком законної сили передати потерпілій ОСОБА_5 .

CD-R диск срібляного кольору, з написом у верхній частині Verbatim залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1