Справа № 703/2604/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року cлідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру старшого слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 по матеріалам кримінального провадження № 0000911 від 09.05.2018 року,

за участю

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора Борща

слідчого ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

захисником подана скарга на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 00000911, відповідно до якої ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Вважав, що крім неточностей у тексті повідомлення про підозру, вона є необгрунтованою, ОСОБА_6 підозрюється у вчиннені хуліганства із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, однак не вказано якого саме предмету. Виявлений та вилучений в ході огляду предмет не є зброєю чи боєприпасом в розумінні ст. 263 КК України, тому вважав, що дії його підзахисного штучно кваліфіковані як тяжкий злочин з метою розширення кола повноважень органу розслідування та порушення його конституційних прав. Просив прийняти скаргу до розгляду, скасувати повідомлення про підозру та зобов`язати виключити дані про повідомлення про підозру з ЄРДР.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав скаргу, надав пояснення, аналогічні, викладеним у скарзі. Крім того, вказав, що йому не було надано у повному обсязі доступ до матеріалів кримінального провадження, а лише до деяких, вважав, що підозрюваний був затриманий раніше ніж отримано повідомлення про вчинення злочину. Також, після оголошення документів, у судовому засіданні, дозвіл на розголошення яких надав слідчий, наполягав на тому, що показання свідку, які нібито підтверджують зухвалість поведінки його підзахисного, є непереконливими, а працівники органу досудового розслідування знали про те, що у руках його підзахисного був муляж гранати, однак не зважаючи на це повідомили про підозру у скоєнні тяжкого злочину, безпідставно збільшивши тяжкість кваліфікуючої ознаки інкримінованого злочину. Вважав, що дії Власова слід кваліфікувати як погрозу вбивства, тому незаконні дії слідчих, його незгода з неправильною кваліфікацією дій, призвели до того, що він в даний час переховується від органу досудового розслідування.

Слідчий, підтриманий прокурором вважав скаргу необгрунтованою, просив залишити її без задоволення, вказав, що кримінальне провадження було зареєстроване на підставі заяви особи, яка безпосередньо була свідком того, що ОСОБА_3 змусив зупинитися автомобіль на проїзній частині дороги та погрожував застосувати гранату. Дійсно вказав, що на місце пригоди було направлена група, де і був затриманий ОСОБА_3 , спеціаліст-вибухотехнік пізніше підтвердив, що використаний ним предмет був муляжем. Однак вважав, що дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, з огляду на те, що свідки, які знаходилися на місці події реально сприймали погрозу застосування гранати.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали, що долучені до нього та оголосивши письмові докази з дозволу слідчого, вважаю його необгрунтованим з огляду на наступне.

Слідчий суддя - суддя, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

З досліджених рапортів, складених працівником Смілянського відділу поліції вбачається, що двічі 09 травня 2018 р. о 20.15 та о 20.21 було отримано повідомлення із служби 102, про те, що по вул.Будьонного у м.Сміла невідомий погрожує заявнику гранатою, до місця події прибули два патруля: об 20.44 год. та об 20.51 год. (а.с.17-18).

З 20.45 по 22.10 було проведено огляд події та на дорозі виявлено предмет зеленого кольору, схожий на корпус гранати Ф-1 (а.с.19).

З оголошеного допиту свідка ОСОБА_7 вбачається, що 09.05.2018 року о 20.14 під час руху на своєму автомобілі біля перехрестя вулиць Будьонного та Горького на проїзній частині дороги перебував хлопець, який змусив зупинити автомобіль та вийти з нього. Незнайомець поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, в одній руці тримав бойову гранату Ф-1 та кільце від неї. Злякавшись за своє та своїх рідних життя, він викликав поліцію. Коли особа зрозуміла, що викликана поліція, він почав говорити, що граната не бойова, а після того, як приїхала поліція, почав погрожувати їм (а.с. 20-21).

ОСОБА_3 09 травня 2018 року о 20.40 був затриманий у зв`язку з тим, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець вказує на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, що також підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинення правопорушення від ОСОБА_7 (а.с.10-13).

10.05.2018 року ОСОБА_3 за участю захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а саме що останній 09.05.2018 року близько 20 години знаходячись у громадському місці по вул.Осаула Василя Бурки в м. Сміла, неподалік будинку № 18, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, діючи умисно, з хуліганських спонукань, частково перекрив рух транспортного засобу по вказаній вулиці, після чого на вимогу ОСОБА_7 залишити проїзну частини дороги, ОСОБА_3 , тримаючи в руках металевий предмет, зовні схожий на бойову гранату Ф-1, почав висловлюватися нецензурною лайкою до ОСОБА_7 та інших пасажирів та погрожував привести в дію гранату не реагуючи на попередження присутніх осіб про припинення хуліганських дій, чим грубо порушив громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень (а.с.5-8).

Після повідомлення про підозру щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, досудове розслідування декілька разів зупинялося та відновлювалося з огляду на розшук підозрюваного, останній раз 01 серпня 2018 року (а.с.22-29).

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що зміст повідомлення про підозру, що оскаржується відповідає вимогам ст.277 КПК України, зафіксовані у ньому факти не суперечать обставинам, на які вказував очевидець кримінального правопорушення та воно вручено саме тій особі на яку показав свідок відповідно до порядку ст.278 КПК України.

Щодо невірної кваліфікації дій підозрюваного за ч. 4 ст.296 КК України та необхідність кваліфікації його дій за вчинення погрози вбивством, як менш тяжкого злочину, вважаю, що слідчий суддя на цій стадії провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності, правильності кваліфікації його дій, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, а надані матеріали містять достатньо правових підстав для застосування процедур, визначених кримінальним процесуальним законом щодо певної особи.

Твердження захисника, про те, що особа затримана раніше, ніж зареєстровано заяви про вчинення кримінальних правопорушень, спростовано рапортами службової особи, відповідно до яких час повідомлення про подію, час прибуття на місце події працівників поліції цілком відповідає обставинам, що вказані у повідомленні про підозру.

Керуючись ст.ст. 303-307, 372, 375 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру старшого слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 по матеріалам кримінального провадження № 0000911 від 09.05.2018 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на повідомлення на підозру може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленої КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошений 09 серпня 2018 року о 13 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1