Справа № 479/879/17
Провадження № 1-кп/474/90/17
УХВАЛА
про повернення застави

23.10.18 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення застави в рамках кримінального провадження № 0000074 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

24.09.2018р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 06.03.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

25.09.2018р. вирішено питання про призначення підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення заставодавцю ОСОБА_12 застави у розмірі 128 000 грн., встановлену на підставі ухвали слідчого судді Кривоозерського районного суду від 01.09.2017р., у зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що 01.09.2017р. ухвалою слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (128 000 грн.). Термін дії застави та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, встановлено у 2 місяці. 01.09.2017р. вказана сума була внесена ОСОБА_12 на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області.

З огляду на вищевикладене, посилаючись на приписи ч. 11 ст. 182 та ст. 203 КПК України, захисник ОСОБА_7 вказує, що строк дії запобіжного заходу у вигляді застави закінчився 01.11.2017р., тобто запобіжний захід припинив свою дію, а оскільки ніхто не звертався до слідчого судді про продовження дії застави, запобіжний захід не був продовжений. Необхідності залишення застави задля забезпечення цивільного позову або відшкодування шкоди немає через відсутність вказаних вимог до ОСОБА_6 . У зв`язку із зазначеним, на думку захисника ОСОБА_7 , кошти внесені як застава безпідставно знаходяться на депозитному рахунку територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, а відтак підлягають поверненню.

Крім того, як на підставу необхідності повернення застави захисник ОСОБА_7 вказує на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 , та як наслідок необхідність значних коштів на його лікування.

На підтвердження обставин зазначених у клопотанні захисником ОСОБА_7 надано ухвалу слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 01.09.2017р., квитанцію № N1BYG58450 від 01.09.2017р., згідно якої ОСОБА_12 внесено заставу в розмірі 128 000 грн., докази на підтвердження стану здоров`я ОСОБА_6 та необхідності періодичного лікування останнього.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 підтримали клопотання про повернення застави з підстав зазначених в останньому, при цьому захисник ОСОБА_7 , на запитання головуючого судді, не зміг надати ухвалу суду якою визначено термін дії запобіжного заходу у вигляді застави, а також не з міг зазначити норму КПК України якою визначено строк дії вказаного запобіжного заходу.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання про повернення застави з огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у тяжкому злочині, судовий розгляд кримінального провадження не завершений та він має намір до початку розгляду справи по суті звернутися з цивільним позовом щодо відшкодування витрат на лікування потерпілих, а відтак відсутні підстави для повернення застави.

Інші учасники судового розгляду, присутні в судовому засіданні, висловили спільну позицію щодо обґрунтованості клопотання захисника ОСОБА_7 .

Розглянув клопотання про повернення застави судом встановлено таке.

Ухвалою слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 01.09.2017р. продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 30.09.2017р. включно, а також визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128 000 грн.

Вищевказаною ухвалою роз`яснено порядок внесення застави та визначено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладаються на ОСОБА_6 у разі внесення застави. Дія обов`язків визначена терміном у два місяці.

Слідчим суддею в ухвалі роз`яснено ОСОБА_6 , що з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, при цьому ухвала не містить визначення терміну дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Застава сплачена ОСОБА_12 , що підтверджується квитанцією № N1BYG58450 від 01.09.2017р.

Згідно ч.ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, який визначений ст. 22 КПК України, відображений, зокрема у приписах глави 4 КПК України Докази і доказування.
Таким чином з комплексного аналізу чинного процесуального кримінального законодавства слідує, що обов`язок доказування обґрунтованості клопотання про повернення застави покладається на особу, яка звернулася з вказаним клопотанням до суду, при чому суд, в межах своїх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
В свою чергу, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Частиною 1 ст. 176 КПК України визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначених у цій статті.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Частиною 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Тобто з комплексного аналізу ст.ст. 177, 182 та 183 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді застави є не лише виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього обов`язків, але й запобігання ризикам визначених у ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Водночас, ст. 182 КПК України, яка врегульовує порядок застосування запобіжного заходу у вигляді застави, не передбачено строку дії вказаного запобіжного заходу, тобто строк застосування останнього не обмежений, при цьому ч. 11 вказаної статті КПК України визначено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Надані захисником ОСОБА_7 докази на підтвердження обґрунтованості клопотання не підтверджують обставини зазначені у клопотанні щодо визначення слідчим суддею строку дії запобіжного заходу у вигляді застави, при цьому останні не підтверджують твердження захисника щодо невирішення в подальшому питань стосовно запобіжного заходу чи обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, при цьому слід врахувати, що клопотання про повернення застави подано на стадії проведення підготовчого судового засідання та судом відповідно не вирішувалося питання про долучення до матеріалів справи доказів, зокрема обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, які б можливо було покласти в основу вирішення питання про повернення застави.

Щодо тверджень про відсутність вимог до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, слід зазначити, що згідно ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а відтак оскільки судовий розгляд справи не розпочатий вищевказане твердження захисника є передчасним.
Стан здоров`я ОСОБА_6 згідно приписів ст.ст. 182 та 203 КПК України не може бути підставою для повернення застави.

З огляду на вищевикладене в сукупності клопотання про повернення застави є необґрунтованим та не підтверджено належними та допустимими доказами, а відтак не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 182, 203, 372, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення застави - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1