Справа № 308/8496/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання прокурора відділу прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000282 від 20.07.2018 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор відділу прокуратури Закарпатської області радник юстиції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням у кримінальному провадженні №0000282 від 20.07.2018 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 згідно наказу прокурора Закарпатської області №1210к від 14.12.2015 призначений на посаду прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури, будучи службовою особою яка займає відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, який відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» є спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції, вчинив умисний, корупційний злочин у сфері службової діяльності, при наступних обставинах.

Прокурор зазначає, що у ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження №0000099 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України, у прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури як процесуального керівника у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на вимагання та одержання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди у сумі 600 доларів США за застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та в подальшому призначення остаточного покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 будучи службовою особою яка займає відповідальне становище, 11.07.2018 у своєму службовому кабінеті, розташованому за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого протиправного збагачення, бажаючи отримати неправомірну вигоду, висунув заявнику ОСОБА_5 незаконну вимогу про передання йому 600 доларів США, для того щоб відносно заявника ОСОБА_5 не було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та в подальшому призначення остаточного покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням іспитового строку терміном на 2 роки.

В подальшому у приміщенні Воловецького районного суду заявник ОСОБА_5 передав прокурору Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 частину обумовленої суми грошових коштів, а саме 5000 гривень, що еквівалентне приблизно 200 доларам США. Після цього, ОСОБА_5 і прокурор ОСОБА_4 обумовили подальшу передачу грошових коштів у сумі 400 доларів США 30.07.2018 о 08 годині 00 хвилин.

Продовжуючи свій злочинний намір 30.07.2018 ОСОБА_4 , будучи службовою особою яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, як прокурор Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури та процесуальний керівник у вказаному кримінальному провадженні, бажаючи отримати неправомірну вигоду, з метою власного збагачення, в закріпленому за ним службовому кабінеті № 3 в адмінприміщенні Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури розташованому за адресою Закарпатська область, Воловецький район, смт. Воловець, вул. Карпатська, 70, вимагав та отримав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 400 доларів США (по курсу національного банку станом на 30.07.2018 в сумі 10704 грн. ) та 200 грн., в загальній сумі 10 904 грн.. 30.07.2018 о 08:43 год. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України. 30.07.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Враховуючи невідкладність випадку, пов`язаного з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, з метою фіксації слідів кримінального правопорушення, виявлення та вилучення речових і документальних доказів, та усунення можливості їх приховування чи знищення, беручи до уваги, що предмет неправомірної вигоди, який має значення доказів у кримінальному провадженні, знаходився у службовому кабінеті №3 підозрюваного ОСОБА_4 , 30.07.2018 у період з 08 год. 51 хв. по 09 год. 47 хв. проведено огляд місця події в ході якого проведено огляд службового кабінету прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області та освідування громадянина ОСОБА_4 , в ході проведення якого у ОСОБА_4 вилучено наступне: - контрольний взірець фільтрувального паперу (конверт №1); - фільтрувальні папери зі змивами з правої руки ОСОБА_4 (конверт №2); - фільтрувальні папери зі змивами з лівої руки ОСОБА_4 (конверт №3); - з сейфу світлого кольору, який знаходився у службовому кабінеті конверт не опечатаний (конверт №4) в якому знаходились грошові кошти іноземної валюти у сумі 400 доларів США, а саме 3 (три) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США кожна серія та номер LG74481309C, LK93086670A, LL78924794F та 2 (дві) купюри номіналом по 50 доларів кожна серія та номер MF20787837D, MD01967271B, а також 1 (одна) банкнота НБУ номіналом 200 гривень серія та номер ЕИ6206512 (конверт №5); - службове посвідчення, паспорт громадянина України та паспорт виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 (конверт №6); - мобільні телефони Sumsung «Galaxy s3» з 2 (двома) сім-картами: НОМЕР_1 і НОМЕР_2 та BlackBerry з сім-картою НОМЕР_3 (конверт №7); - службовий ноутбук марки «Lenovo» з інвентаризаційним номером 101480731 (пакет №8); - матеріали кримінального провадження №0000099 відносно ОСОБА_5 та наглядове провадження до нього.

Вказане майно тимчасово вилучене, оскільки є предметом кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, так на аркушах фільтрувального паперу, за допомогою яких відібрано змиви з долонь рук ОСОБА_4 можуть міститися сліди спецхімречовини (п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України), якою був оброблений предмет неправомірної вигоди - грошові кошти в сумі 400 доларів США та конверт в якому знаходились вищевказані грошові кошти (п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України).

Грошові кошти в сумі 400 доларів США згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України, вони мають значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.

Мобільні телефони марки Sumsung «Galaxy s3» з 2 (двома) сім-картами: НОМЕР_1 і НОМЕР_2 та НОМЕР_4 з сім-картою НОМЕР_3 , були використані як засоби вчинення кримінального правопорушення, оскільки за його допомогою ОСОБА_4 телефонував ОСОБА_5 та домовлявся з ним про місце зустрічі та час передачі неправомірної вигоди, а тому дані мобільні телефони із сім-картками у відповідності до ст. 98 КПК України мають значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.

Крім того, мобільні телефони марки Sumsung «Galaxy s3» з 2 (двома) сім-картами: НОМЕР_1 і НОМЕР_2 та BlackBerry з сім-картою НОМЕР_3 , службовий ноутбук марки «Lenovo» з інвентаризаційним номером 101480731 містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на вказане прокурор вказує на те, що захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосований з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

В клопотанні вказано, що зазначене тимчасово вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме для з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як тимчасово вилучення майна та його арешт.

Абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України встановлено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

Відповідно до ч 3. ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети та документи є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Прокурор стверджує, що накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речових доказів.

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

У зв`язку з наведеним, прокурор звернувся з даним клопотанням та просить: накласти арешт на майно тимчасово вилучене 30.07.2018 під час огляду місця події та освідування ОСОБА_4 , а саме: - контрольний взірець фільтрувального паперу (конверт №1); - фільтрувальні папери зі змивами з правої руки ОСОБА_4 (конверт №2); - фільтрувальні папери зі змивами з лівої руки ОСОБА_4 (конверт №3); - конверт в якому знаходились грошові кошти; - грошові кошти іноземної валюти у сумі 400 доларів США, а саме 3 (три) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США кожна серія та номер LG74481309C, LK93086670A, LL78924794F та 2 (дві) купюри номіналом по 50 доларів кожна серія та номер MF20787837D, MD01967271B, а також 1 (одна) банкнота НБУ номіналом 200 гривень серія та номер ЕИ6206512 (конверт №5); - службове посвідчення, паспорт громадянина України та паспорт виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 ; - мобільні телефони Samsung «Galaxy s3» з 2 (двома) сім-картами: НОМЕР_1 і НОМЕР_2 та BlackBerry з сім-картою НОМЕР_3 (конверт №7); - службовий ноутбук марки «Lenovo» з інвентаризаційним номером 101480731 (пакет №8).

Прокурор в судове засіданні не з`явився, направив на адресу суду клопотання в якому підтримав подане клопотання просить його задовольнити та розглянути у його відсутності.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. Від захисника володільця майном ОСОБА_4 , та його захисника адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд клопотання без їхньої участі.

Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З матеріалів клопотання встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000282 від 20.07.2018 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України проведено огляд місця події службовому кабінеті №3 підозрюваного ОСОБА_4 , 30.07.2018 у період з 08 год. 51 хв. по 09 год. 47 хв. та освідування ОСОБА_4 , в ході чого вилучено: - контрольний взірець фільтрувального паперу (конверт №1); - фільтрувальні папери зі змивами з правої руки ОСОБА_4 (конверт №2); - фільтрувальні папери зі змивами з лівої руки ОСОБА_4 (конверт №3); - конверт в якому знаходились грошові кошти; - грошові кошти іноземної валюти у сумі 400 доларів США, а саме 3 (три) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США кожна серія та номер LG74481309C, LK93086670A, LL78924794F та 2 (дві) купюри номіналом по 50 доларів кожна серія та номер MF20787837D, MD01967271B, а також 1 (одна) банкнота НБУ номіналом 200 гривень серія та номер ЕИ6206512 (конверт №5); - мобільні телефони Sumsung «Galaxy s3» з 2 (двома) сім-картами: НОМЕР_1 і НОМЕР_2 та BlackBerry з сім-картою НОМЕР_3 (конверт №7); - службовий ноутбук марки «Lenovo» з інвентаризаційним номером 101480731 (пакет №8).

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається із поданого клопотання 30.07.2018 о 08:43 год. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та 30.07.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню в цій частині.

В частині накладення арешту на службове посвідчення, паспорт громадянина України та паспорт виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що така вимога є необґрунтованою і не підлягає до задоволення, оскільки не доведено, що дане майно відповідає критеріям, що зазначені у ч. 2 ст. 167 КК України та ст.. 98 КПК України. В цій частині клопотання задоволенню не підлягає, оскільки ні з клопотання ні з матеріалів, які обґрунтовують клопотання, в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України не вбачається підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт особистих документів. В клопотанні не зазначено, до якого з критеріїв тимчасово вилученого майна, визначеного в ч. 2 ст. 167 КПК України, відноситься зазначене майно, та які вони містять сліди кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000282 від 20.07.2018 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000282 під час огляду місця події від 30.07.2018 та освідування ОСОБА_4 , а саме: - контрольний взірець фільтрувального паперу (конверт №1); - фільтрувальні папери зі змивами з правої руки ОСОБА_4 (конверт №2); - фільтрувальні папери зі змивами з лівої руки ОСОБА_4 (конверт №3); - конверт в якому знаходились грошові кошти; - грошові кошти іноземної валюти у сумі 400 доларів США, а саме 3 (три) купюри номіналом по 100 (сто) доларів США кожна серія та номер LG74481309C, LK93086670A, LL78924794F та 2 (дві) купюри номіналом по 50 доларів кожна серія та номер MF20787837D, MD01967271B, а також 1 (одна) банкнота НБУ номіналом 200 гривень серія та номер ЕИ6206512 (конверт №5); - мобільні телефони Sumsung «Galaxy s3» з 2 (двома) сім-картами: НОМЕР_1 і НОМЕР_2 та BlackBerry з сім-картою НОМЕР_3 (конверт №7); - службовий ноутбук марки «Lenovo» з інвентаризаційним номером 101480731 (пакет №8).

В іншій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1