Справа № 129/3213/17
Провадження по справі № 1-кп/129/150/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" травня 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000650 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з базовою середньою освітою, непрацюючого, несудимого в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, ст. 395 КК України, -

Установив:

08.11.2017 р. близько 11:00 год., ОСОБА_4 знаходячись в житловому будинку та наглядаючи за малолітніми дітьми своєї співмешканки ОСОБА_5 , почав сваритись на малолітню дочку ОСОБА_5 ОСОБА_6 , щоб вона не підходила до телевізора та розетки, коли остання не відреагувала на його зауваження, ОСОБА_4 розлютився та, скориставшись відсутністю матері дитини і безпорадним станом малолітньої ОСОБА_7 , пов`язаним з відсутністю можливості чинити опір через свій вік, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, схопив фрагмент палиці, якою умисно наніс біля семи ударів малолітній ОСОБА_8 по різних ділянках тіла, в результаті умисних дій ОСОБА_4 заподіяв малолітній ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лоба справа, лівої та правої сідниці, лівого стегна, живота справа, саден в ділянці нижньої повіки лівого ока, живота, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 205 від 13.11.2017 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я; 20.02.2018 р. ОСОБА_4 з метою ухилення від встановленого щодо нього 11.12.2017 р. Гайсинським районним судом адміністративного нагляду строком на один рік самовільно без повідомлення правоохоронних органів та поважних на те причин залишив визначене йому місце проживання по АДРЕСА_1 та проживав в період часу з 20.02.2018 р. до 11.03.2018 р. в АДРЕСА_2 , з 14.03.2018 р. по 28.03.2018 р. в АДРЕСА_3 .

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються:

- за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження;

- за ст. 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Вину визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що 08.11.2017 р. близько 11:00 год., він знаходячись в житловому будинку та наглядаючи за малолітніми дітьми своєї співмешканки ОСОБА_5 , почав сваритись на малолітню дочку ОСОБА_5 ОСОБА_6 , щоб вона не підходила до телевізора та розетки, коли остання не відреагувала на його зауваження він розлютився, скориставшись відсутністю матері дитини і безпорадним станом малолітньої ОСОБА_7 , яка не мала можливості чинити опір через свій вік, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень палицею умисно наніс біля семи ударів малолітній ОСОБА_8 по різних ділянках тіла, заподіяв тілесні ушкодження; крім того, 20.02.2018 р.він з метою ухилення від встановленого щодо нього 11.12.2017 р. Гайсинським районним судом адміністративного нагляду строком на один рік самовільно без повідомлення правоохоронних органів та поважних на те причин залишив визначене йому місце проживання по АДРЕСА_1 та проживав в період часу з 20.02.2018 р. до 11.03.2018 р. в АДРЕСА_2 зі своєю співмешканкою, з 14.03.2018 р. по 28.03.2018 р. в АДРЕСА_3 у свого знайомого.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом, з урахуванням підтриманого всіма учасниками клопотання прокурора, визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого повністю відповідають обставинам справи, викладеним в обвинувальному акті.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлов проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , обтяжуючими покарання обставинами суд визнає вчинення злочину щодо малолітньої та рецидив злочинів, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття й правдиві показання, відсутність будь-яких претензій з боку законного представника малолітньої потерпілої, активне сприяння розкриттю злочину.

Також суд враховує, що скоєні ОСОБА_4 злочини є невеликої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, законний представник потерпілої в поданій до суду заяві просила покарати обвинуваченого несуворо.

За таких обставин суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо, призначивши йому остаточне покарання із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України у виді арешту, запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Керуючись ст. ст. 369,370,371,373,374 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, ст. 395 КК України, призначити покарання:

-за ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк сто годин;

-за ст. 395 КК України у виді арешту на строк два місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк два місяці.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: