Справа №639/4187/18
Провадження №1-в/639/721/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за клопотанням про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванчуківка Ізюмського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Ізюмського міськрайонним судом Харківської області від 18.08.2015 року за ч.1 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27.04.2017 року вирок суду першої інстанції залишено без змін,-

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Під час судового засідання засуджений ОСОБА_6 та його захисник підтримали внесене клопотання, просили суд прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Представник ХУВП №27 до судового засідання не з*явився, про причину неявки суд не повідомив, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, з клопотаннями про відкладання розгляду справи не звертався.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на передчасність внесеного клопотання, оскільки засуджений не має заохочень, мав стягнення, до праці не залучався.

Вислухавши думку прокурора, засудженого та його захисника, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_6 засуджений вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2015 року за ч.1 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27.04.2017 року вирок суду першої інстанції залишено без змін, на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 зараховано у строк покарання час його попереднього ув*язнення, з 18.08.2015 року по 27.04.2017 року, із розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі.

З характеристики наданої начальником ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на ім*я засудженого ОСОБА_6 вбачається, що він прибув до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» 22.08.2017 року, під час тримання в установі засуджений порушував режим тримання за що має 1 стягнення. Законні вимоги представників адміністрації виконує лише під контролем, не завжди тактовний з ними. Адміністрацією установи не заохочувався. До суспільно-корисної праці не залучається.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобіганню вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Враховуючи, що за час відбування покарання до ОСОБА_6 застосовувалось стягнення, яке на даний час є погашеним, однак після цього засудженим не отримано жодного заохочення, до суспільно корисливої праці не залучався, суд приходить до висновку, що на даний час засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення.

Крім того, 11.05.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова засудженому ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м*яким.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.539 КПК України у випадку набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Більш того, за змістом п. 6.6. Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.06.2012 № 847/5, повторно питання про можливість подання до суду матеріалів щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107Кримінального кодексу України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 Кримінального кодексу України) або до ДПтС щодо переведення на підставах, встановлених частиною першою статті 101 та абзацом третім частини другої статті 151-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років або засуджених до довічного позбавлення волі, може бути розглянуто на засіданні комісії тільки після досягнення засудженим необхідного ступеня виправлення, що відображається в характеристиці на засудженого, не раніше ніж через один рік з дня винесення рішення про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше ніж через шість місяців (стаття 154 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, а тому його клопотання є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81, 107, КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовнодострокове звільнення - відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 6 ст. 539 КПК України клопотання (подання) відносно ОСОБА_6 щодо умовно-дострокового звільнення або заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким може бути розглянуто не раніше 11.11.2018 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_6 з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1