УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 559/1515/17
провадження № 51-7561ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув спільну касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 12 квітня 2018 року.
Суть питання
Ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області від 10 січня 2018 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Демидівського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги заявників на бездіяльність прокурора Дубенської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 12 квітня 2018 року ухвалу місцевого суду залишено без змін.
На зазначені судові рішення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали спільну касаційну скаргу, в якій просили скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також скаржникам було роз`яснено, що в разі, якщо вони не усунуть недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скаргу буде повернуто.
На виконання ухвали Верховного Суду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повторно звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Кримінальним процесуальним кодексом визначено, що касаційна скарга повинна відповідати вимогам, зазначеним в статті 427 КПК, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.
Залишаючи касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 23 липня 2018 року встановив, що скарга подана без додержання норм п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно з яким в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Також було зазначено, що, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Верховний Суд зауважив на тому, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, і відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
При цьому Верховний Суд звернув увагу скаржників на тому, що вони, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, у своїй касаційній скарзі фактично наводять доводи щодо їх незгоди з ухвалою слідчого судді Демидівського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2017 року, яка не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Перевіривши повторно подану ОСОБА_4 та ОСОБА_5 касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржники вказані в ухвалі касаційного суду від 23 липня 2018 року недоліки не усунули, вимог ст. 427 КПК знову не дотримались.
Так, Верховний Суд повторно зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Однак у повторно поданій касаційній скарзі скаржники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, якою ухвалу місцевого суду залишено без змін, обмежились лише формальною вказівкою про допущення апеляційним судом істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому, скаржники так і не обґрунтували, у чому саме, на їх думку, полягали такі порушення, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення, і чому їх (ці порушення) слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК і з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419, 459, 466, 467 цього Кодексу.
Також, повторно подана касаційна скарга ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знову не містить обґрунтування щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів їх апеляційної скарги.
Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
З огляду на викладене, оскільки скаржники не усунули недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути їх касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути спільну касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3