В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2018 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква кримінальне провадження № 0003418, внесеного 15.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

за участю:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 та угода про примирення.

Відповідно до обвинувального акту від 30.08.2018 року, затвердженого прокурором 30.08.2018 року, під час судового розслідування встановлено, що 15 серпня 2018 року близько 15.00 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік будинку № 35 по вул. Лісовій в м. Біла Церква Київської області, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом ривка відкрито викрав належний потерпілому ОСОБА_5 велосипед темно-синього кольору, марки «Union Anta», вартістю 2800 гривень, який був у тимчасовому користуванні ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 2800 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ст. 186 ч. 1 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

30.08.2018 року під час досудового провадження відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

За умовами цієї угоди сторони, а саме - потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 186 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 1 ст. 186 КК України у зазначеному діянні.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 , у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема він пояснив, що 15.08.2018 року приблизно о 15.00 годин, знаходився в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля будинку № 35 по вул. Лісовій в м. Біла Церква, побачив велосипед у ОСОБА_6 , після чого підійшов до останнього ривком вирвав з рук ОСОБА_6 зазначений велосипед, який забрав собі та з місця вчинення злочину зник. Також підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

У судовому засіданні потерпілий підтримав угоду, просив її затвердити на викладених в ній умовах.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зважає на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 186 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, обставина, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ч.7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

Укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 186 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. ст. 50, 65, 68 КК України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні. Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено Запобіжний захід не обирався.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Угоду від 30 серпня 2018 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 серпня 2018 року покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази велосипед марки «Union Anta», темно-синього кольору, - переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у володінні останньої, як у власника майна.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1