Провадження №: 1-кс/752/7596/18
У Х В А Л А
В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву з проханням розглядати клопотання у його відсутність.
Власник майна, на яке просить накласти арешт старший слідчий СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , у судове засідання не викликався.
За правилами ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , про арешт майна фіксування технічними засобами судового засідання не здійснювалось у зв`язку з відсутністю у судовому засіданні осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи шахрайським шляхом, підробивши офіційні документи та використовуючи підроблені офіційні документи незаконно заволоділи квартирою АДРЕСА_1 .
Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно:
- 13.09.2016 у приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_5 посвідчено договір купівлі-продажу №4242 квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_7 придбала дану квартиру;
- 30.09.2016 у приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_8 посвідчено договір купівлі-продажу №3174 квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_9 придбала дану квартиру;
- 30.03.2018 у приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_10 посвідчено договір купівлі-продажу №1925 квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_9 продала, а ОСОБА_11 придбала дану квартиру;
- 03.04.2018 у приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_10 посвідчено договір купівлі-продажу №2007 квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_11 продала, а ОСОБА_12 , придбала дану квартиру.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира по АДРЕСА_2 , на праві власності належить ОСОБА_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 19.07.2011, видавник: Деснянське РУ ГУМВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна.
Слідчий зазначає що квартира підпадає під критерії ст. 98 та ч. 1 ст. 170, пп.1,4 ч.2 ст. 170 та ч. 3 ст. 17 КПК України та на неї необхідно накласти арешт з метою забезпечення її збереження як речового доказу та недопущення подальшого відчуження, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та забезпечення майбутнього цивільного позову.
Дослідивши клопотання, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.
Згідно з п. 7 ч. 2 та ч. 1 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що має застосовуватись з метою досягнення дієвості цього провадження.
Так, загальні правила застосування будь-якого із заходів забезпечення кримінального провадження встановлені статтею 132 КПК України.
Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Ураховуючи, обставини вчинення злочину, вказане майно підлягає арешту з метою забезпечення його збереження.
На даному етапі провадження до завдань суду не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб.
Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про накладення арешту, підлягає задоволенню як обґрунтоване, з метою збереження речових доказів, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя-
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: