Справа № 461/7260/18
Провадження № 1-кс/461/8368/18
УХВАЛА
іменем України
01.10.2018 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Львові погоджене з прокурором групи прокурорів - прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ НП в Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000523 від 25.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого управління ГУ НП в Львівській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором групи прокурорів - прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-квартиру загальною площею 41,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартири загальною площею 57,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000523 від 25.09.2018 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

26.09.2018 о 12.00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст.208 КПК України.

27.09.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, без альтернативи призначення іншого покарання.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира загальною площею 41,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та квартири загальною площею 57,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна, та те, що у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вказане нерухоме майно підлягатиме конфіскації, тому просить клопотання задоволити.

Слідчий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, оскільки подав заяву, в якій просив слідчого суддю проводити розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання підтримує та просить таке задоволити.

Захисник ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, оскільки подав клопотання, в якому просив проводити розгляд клопотання у його відсутності та у відсутності підозрюваного.

Перевіривши наданні матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, встановив наступне.
25.09.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000523 внесено відомості вчинення кримінальне правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України
Погоджене з прокурором клопотання про арешт майна, яка належить ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Встановлено, що 27.09.2018 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, без альтернативи призначення іншого покарання.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира загальною площею 41,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та квартири загальною площею 57,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Зі змісту клопотання вбачається, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.
Метою накладення арешту на майно, в разі визнання підозрюваного винним у інкримінованому кримінальному порушення, є спеціальна конфіскація майна.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Отже, враховуючи вищенаведене та правову підставу для накладення арешту на нерухоме майно, достатність доказів того, що незастосування заборони розпоряджатися майном, може призвести до його відчуження іншим особам або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. А в подальшому в разі постановлення вироку відносно підозрюваного його виконання в частині конфіскації майна, оскільки санкція статті 369-2 ч.3 КК Українипередбачає конфіскацію майна та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, а тому вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ НП в Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000523 від 25.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.3 ст.368 КК України, - задоволити.

Накласти арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-квартиру загальною площею 41,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартири загальною площею 57,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ;

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого слідчого управління ГУ НП в Львівській області ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особам, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1