Номер провадження: 11-кп/785/842/18
Номер справи місцевого суду: 495/641/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 у рамках кримінального провадження №000574 року від 11.09.2016 року на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.04.2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бритівка Білгород-Дністровського району Одеської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, маючий на утриманні малолітню дитину 2007 року народження, офіційно непрацюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винним за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавленням волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Згідно ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено від основного та додаткового покарання, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.04.2018 року.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 компенсацію моральної шкоди в сумі 300 000 грн. У задоволенні решти частини стягнення компенсації моральної шкоди - відмовлено.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на корить держави витрати за провадження судової автотехнічної експертизи № 4450 від 25.10.2016 року, в сумі 528,60 гривен.

Стягнуто з обвинуваяченого ОСОБА_7 на корить держави витрати за провадження судової транспортно-трасологічної експертизи № 4451 від 28.10.2016 року, в сумі 1 211,10 гривен.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на корить держави витрати за провадження судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП № 17-3043 від 19.12.2017 року,-

встановив

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним за вчинення ним кримінального правопорушення за наступних обставин.

11.09.2016 року приблизно о 09.05 годині обвинувачений ОСОБА_7 грубо порушив пункти: 1.7.; 2.3. «б»; 12.3.; 12.4. «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.
Так, в зазначений день та час обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «FIAT-Doblo», р/н НОМЕР_1 , рухався в умовах необмеженої видимості, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю проїзної частини вулиці Шабська в селі Салгани Білгород-Дністровського району Одеської області, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі руху у протилежних напрямках, з боку міста Білгород-Дністровський у напрямку села Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, зі швидкістю близько 82-86 км/год (згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 17-3043 від 19.12.2017 року), у смузі свого напрямку руху.
Наближаючись до розташованих ліворуч за ходом руху: АЗС, продуктового магазину та салону керамічної плитки по вулиці Шабська № 1«д» обвинуваченому ОСОБА_7 , який неодноразово їздив за цим маршрутом, було відомо, що дорожня обстановка, яка склалася на вказаній жвавій ділянці дороги, вимагала від водіїв особливої уваги, через можливу появу пішоходів, які перетинали проїзну частину у невстановленому місці, оскільки позначені пішохідні переходи біля магазинів були відсутні.
Проте, рухаючись із перевищенням допустимої у населеному пункті швидкості руху та створюючи небезпеку для інших учасників дорожнього руху, обвинувачений ОСОБА_7 вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення.
При відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру обвинувачений ОСОБА_7 не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу для безпечного проїзду зазначеної ділянки дороги, та свідомо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху він не створить небезпеки у русі для інших учасників, на зміну дорожньої обстановки своєчасно не відреагував і, як наслідок, допустив наїзд передньою частиною автомобіля «FIAT-Doblo», р/н НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_10 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня (1,7 %о етилового спирту у крові) перетинав проїзну частину у невстановленому місці, рухаючись у темпі бігу, з лівого боку праворуч за ходом руху автомобіля та котив праворуч від себе велосипед «Салют».
В результаті ДТП пішоходу ОСОБА_10 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 243/2016 від 13.02.2017 року, заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинному зв`язку з його смертю.
Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП № 17-3043 від 19.12.2017 року обвинувачений ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти ДТП, шляхом належного виконання вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, що зобов`язували його рухатися у населеному пункті із допустимою швидкістю і саме фактичні дії водія автомобіля знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

На вказаний вирок суду першої інстанції потерпілою ОСОБА_9 подана апеляційна скарга, в якій вона просить вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.04.2018 року скасувати в частині призначення покарання та застосування до ОСОБА_7 , закону України «Про амністію у 2016 році», та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавленням волі, строком 8 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги потерпіла вказує, що судом було порушено вимоги закону України «Про амністію у 2016 році» та не з`ясовано питання щодо застосування даного Закону у обвинуваченого. При цьому вказує, що журнал судового засідання не містить таких відомостей.

Крім того, потерпіла в своїй апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуваний вирок невмотивований в частині призначеного покарання, оскільки обвинувачений не намагався відшкодувати моральну шкоду потерпілій, не вибачився перед нею за смерть її батька.

На підставі цього просить вирок місцевого суду відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та застосування до нього закону України «Про амністію у 2016 році» скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання, на підставі санкції ч.2 ст. 286 КК України.

В судове засідання апеляційного суду потерпіла ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду не з`явилась, а тому, апеляційний суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілої.

Заслухавши суддю-доповідача; потерпілої, яка підтримала свою апеляційну скаргу у повному обсязі; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги потерпілої та просили вирок залишити без зміни; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу потерпілої; дослідивши характеризуючі особу обвинуваченого дані; прослухавши в порядку підготовки апеляційного розгляду технічні записи судових засідань, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілої підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положення ч. 2 ст. 404 КПК України дає можливість апеляційному суду вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При розгляді апеляційної скарги та перегляді вироку суду, апеляційним судом були встановлені грубі порушення вимог ст.349 КПК України, які у відповідності до положень ст.ст. 409, 411 КПК України є підставою для скасування вироку суду.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадку, передбаченого ст. 381 КПК України.

Вказані вимоги закону, судом першої інстанції не були виконані.

З журналу судового засідання від 13.02.2018 року (а.с. 33-38) і аудіо запису фіксації судового процесу та оскаржуваного вироку вбачається, що суд, встановивши факт визнання обвинуваченим винуватості у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, питання щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження не обговорив та не ухвалюючи рішення про проведення судового розгляду у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, постановив обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 саме на підставі вищевказаної норми кримінального процесуального закону.

При цьому, районний суд не роз`яснив учасникам судового провадження, в тому числі і обвинуваченому положень ч.3 ст.349 КПК України, не з`ясував, чи правильно зазначені особи розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також не роз`яснив наслідки такого розгляду.

Недотримання районним судом вимог ст. 349 КПК України призвело до однобічності та неповноти судового слідства, не дослідження таких обставин, з`ясування яких може мати суттєве значення для правильного і всебічного розгляду справи.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.

Таким чином враховуючи положення ст.ст. 7, 9 КПК України та допущених районним судом порушень, а саме неналежного виконання районним судом вимог ст. 349 КПК України при проведенні судового розгляду, який суперечив вимогам положень ст.2 КПК України, суд фактично позбавив гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження та недотримався визначеної законом процедури судочинства, в зв`язку з чим колегія суддів вважає наведені порушення вимог кримінального процесуального закону істотними та у відповідності до положень ч.6 ст.9 КПК України та ст.ст. 409, 410, 411, 412, 415 КПК України, визнає їх підставою для скасування вироку суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого провадження, у відповідності до вимог положень ст. 416 КПК України.

Оскільки під час провадження в суді апеляційної інстанції, судом встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, доводи апеляції потерпілої, з урахуванням положень ч. 2 ст. 415 КПК України, колегія суддів не обговорює, але ж вони підлягають обов`язковій ретельній перевірці при новому судовому розгляді в суді першої інстанції, в іншому складі суду, згідно з вимогами розділу IV КПК України, як це передбачено ст. 416 КПК України.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляції потерпілої, скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду в тому ж суді, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 - задовольнити частково.
Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.04.2018 року відносно ОСОБА_7 - скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №000574 року від 11.09.2016 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України у тому ж суді, іншим складом суду, зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_11 .