Ухвала
14 вересня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-6626ск 18

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 14 травня 2018 року,

встановила:
У касаційній скарзі захисник та засуджений порушують питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник та засуджений, поміж іншого, не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надають їм власну оцінку, зазначають про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 438 КПК України не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Також, вони не вказують про конкретні порушення закону, допущені апеляційним судом при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, з огляду на ст. 419 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Крім цього, порушуючи питання про скасування оскаржуваних судових рішень і закриття кримінального провадження, скаржники не навели у касаційній скарзі конкретних підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , передбачених у ст. 284 КПК України, а також не обґрунтували належним чином своїх доводів у цій частині по кожному із злочинівза які визнано винним останнього, а саме: за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України.
У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 слід залишити без руху, надавши їм п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржниками має бути підтверджено, що ними не пропущено цей строк.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 залишити без руху, надавши їм п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ними копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3