Справа № 547/896/18
провадження № 1-кс/527/665/18
УХВАЛА
іменем України

29 серпня 2018 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання заступника начальникаСВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майноза матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 18 серпня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2018 до Глобинського районного суду Полтавської області, згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 23 серпня 2018 року надійшло клопотання заступника начальникаСВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майноза матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 18 серпня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначив, що 18.08.2018 року у нічний час після зупинки автомобіля ВАЗ 21006, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння, у пасажира ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено ніж з ознаками холодної зброї, який останній виготовив та носив при собі без передбаченого законом дозволу.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 168 КПК України працівниками поліції складено протокол тимчасового вилучення ножа, копія якого вручена ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Дані про початок досудового розслідування за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000270 від 18 серпня 2018 року.
Ніж у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом.

Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 8 ст. 100 КПК України 8. Реалізація, технологічна переробка або знищення речових доказів у випадках, передбачених цією статтею, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Ніж, згідно вимог п. 13 наказу від 27.08.2010№ 51/401/649/471/23/125«Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції)» направлений на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Семенівського ВП Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області.
Відповідно частини 1 статті 98 КК України у даному випадку вилучені частини 1 статті 98 КК України, ніж із чохлом до нього, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з його незаконним обігом, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, тобто являється речовим доказом.

Посилаючись на те, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене під час огляду 18 серпня 2018 року майно є знаряддям та доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, слідчий просив накласти арешт на майно, вилучене 18 серпня 2018 під час огляду ОСОБА_6 , а саме: ніж, шляхом позбавлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та інших осіб можливості відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо).

У судове засідання слідчий СВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання підтримував з підстав та обставин, викладених в ньому.
Володілець майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, встановив наступне.
18 серпня 2018 року ОСОБА_6 видав працівникам поліції саморобний ніж, який виготовив власноручно з метою самозахисту та носив з собою під час охорони комбайна, так як працює охоронником ( а.с. 7).
18 серпня 2018 о 23:55 заступником начальника СВ Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 проведено огляд ножа, який добровільно видав ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом огляду ( а.с.8).
18 серпня 2018 року відомості за вказаним фактом внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань присвоєно номер кримінального провадження № 0000270 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Згідно протоколу тимчасового вилучення та постанови заступника начальника СВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 18 серпня 2018, вилучений ніж визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження № 0000270 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України. (а.с. 9-10).
Як вбачається із Квитанції №0000270 від 18 серпня 2018 року вищевказаний вилучений ніж поміщено в спец-пакет №0001539 та передано на зберігання до Семенівського ВП ( а.с.11).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам суд зазначає наступне.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що внаслідок вилучення в ході огляду ножа, останній набув статусу тимчасово вилученого майна та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.
З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальникаСВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майноза матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 18 серпня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на ніж, вилучений 18 серпня 2018 року у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення його та інших осіб можливості відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо).

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали направити заступнику начальника СВ Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , прокурору Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , володільцю майна ОСОБА_6 - для відому.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1