Провадження №1-в/592/455/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Сумської місцевої прокуратури - ОСОБА_3 , представника ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоні Партизани, Носівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, засудженого: 22.07.2016 р. вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Вироком апеляційного суду Чернігівської області від 21.10.2016 р. вирок від 22.07.2016 р. в частині призначеного покарання скасовано, призначено покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 21.05.2016 року. Кінець строку відбування покарання 21.04.2019 року

про умовно-дострокове звільнення від покарання,

В С Т А Н О В И В:

Заява мотивується тим, що він своєю поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. Крім того, на час звернення до суду з вказаною заявою відбув 2/3 частини строку призначеного покарання. Просить його умовно-достроково звільнити від покарання.

У судове засідання засуджений ОСОБА_5 не з`явився, просив розглянути справу без його участі, заяву підтримав, просив звільнити.

Представник ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» ОСОБА_4 та прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 проти задоволення заяви заперечували.

Заслухавши думки представника установи та прокурора, дослідивши матеріали заяви та особової справи засудженого, суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.07.2016 р. за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Вироком апеляційного суду Чернігівської області від 21.10.2016 р. вирок від 22.07.2016 р. в частині призначеного покарання скасовано, призначено покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі, станом на 23.10.2018 р. невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_5 становить 5 місяців 29 днів.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.05.2016 р. До ДУ «Сумський слідчий ізолятор» прибув 14.11.2016 р. із ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», де до праці не залучався, заохочень не мав, вимоги режиму тримання та розклад денний не порушував, стягнень не мав. До ДУ «Шосткинська виправна колонія (№66)» прибув 29.11.2016 р. із ДУ «Сумський слідчий ізолятор» де до праці не залучався, заохочень не мав, вимоги режиму тримання та розклад денний не порушував, стягнень не мав. До ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» прибув 24.11.2017 р. із ДУ «Шосткинська виправна колонія (№66)», де до праці залучався, за що має 2 заохочення рішенням дисциплінарної комісії, вимоги режиму тримання та розклад денний не порушував, стягнень не мав. За час відбування покарання в колонії характеризується посередньо, допустив порушення вимог режиму тримання, за що мав 1 стягнення правами дисциплінарної комісії, яке погашено за строком давнини. В установі працевлаштований, до праці ставиться посередньо, ініціативи не проявляє, потребує періодичного спонукання до виконання поставлених завдань, заохочень не має. Адміністрація установи не вбачає можливості свідомого дотримання засудженим загальних норм поведінки. Участь у суспільно-корисній праці та житті відділення не приймає. За характером спокійний, врівноважений, безконфліктний.

Відповідно до Довідки про стягнення та заохочення засуджений ОСОБА_5 має одне стягнення, а також має два заохочення у вигляді подяк.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільне корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у установі відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, відносно нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537 ч.1 п.2, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від покарання призначеного вироком апеляційного суду Чернігівської області від 21.10.2016 р. за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на невідбутий строк 05 (п`ять) місяців 29 (двадцять дев`ять) днів.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1